GRÅSKYMLIG FLÄDERMUS. 23 



acromionj process, coracoid. tydligt tvåklufven. Under 

 spina går i samma direction öfver scapula en fördjupning. 

 Öfverarmbenet 1 tum långt ^ underarmens (radius) i^ 

 tum något böjdt. Till alna finnes blott ett ganska 

 obetydligt spår efter olecranum, som är hopvuxet med 

 radius. Handlofsbenen (ossa carpi) mycket små. Mel- 

 lanhandbenen (ossa metacarpi) till de fyra fingrarna 

 äro mycket förlängda l-g- ä 1-| tum långa, och deras 

 längdförhållande följande: pekfingrets märkbart kortare 

 än långfingrets j ringfingrets föga längre än pekfingrets^ 

 lillfingrets något kortare än ringfingrets , men dess för- 

 sta falang räcker vida längre ut än ringfingrets os 

 metacarpi. — Ringfingrets första falang är betydligt 

 kortare än långfingrets j lillfingrets räcker till hälften af 

 ringfingrets. Tummen kort, slutas med en krökt spetsig klo. 



2) Bakre extremiteterna: Becknet är litet, på sidorna 

 hoptryckt. Höftbenen långa, cylindriska, upptill något tjoc- 

 kare, sakna allt tecken till abdominal del Os ischii bildar 

 med sin ramus adscendens en vinkel, mindre än en rät. 

 Ossa pubis, som hafva upptill och framtill en hög 

 process, bilda nedtill, vid den mycket korta symphy- 

 sis, en båge. Foramen obturatorium är stort, övat. 

 Svansens kotor 10. Lårbenet -j-\ tum. Vadbenet I tum. 

 Fotvristbenen, plattfotbenen och tårna temligen små. 

 Tårna nästan lika långa, utan motsatt tumme, slutas 

 med hoptryckta, krökta och spetsiga klor. 



Vistelseort och lefnadssält : Gråskymliga flädermu- 

 sen synes vara den allmännaste art i slägtet, icke blott 

 i Skåne, utan i hela södra och mellersta Sverige. 

 Huru långt hon förekommer mot norden, känner man 

 ännu icke med visshet, isynnerhet som man icke all- 

 tid åtskilt denna och följande art^ men säkert är, att 

 hon förekommer ända till Uppland och andra lika nord- 

 liga trakter. Från många ställen ej mindre i södra än 

 mellersta Sverige, från Södermanland och Uppland, har jag 



