18 VINGFOTADE DÄGGDJUR. 



rundade. Längd 2 t. 4. lin.j underarmen 1 t. 6 

 —7 lin. 

 Skallen: Hjernskålsregionen något mer bred än lång; 

 ansigtsdelen ofvan platt utbredd, vid båda sidor 

 ofvan med en mer eller mindre tydlig fördjup- 

 ning; mellant änderna ^. 



Synonymi: Vespertilio murinus Lin. Faun. Svec. edit. 2:da 

 pag. 1. n. 2; edit. Iima p. 7. n. 18. — Syst. nat. XII. 

 L p. 47. n. 6. — Edit. X. 1. p. 32. n. 7. — Vesper- 

 tilio Noctula Retz. Faun. 1. p. 7. n. 3. (efter beskrif- 

 ning och originalexemplar, förvarade i Lunds Museum). 



— NiLSS. Skand. Fauna 1. s. 335. n. 50. — Vespert. 

 pipistrellus Retz. Faun. p. 7. n. 5. — Vespertilio dis- 

 cotor Nätter. Kuhl neue Annal der Wetter. Gesellsch. I. 

 I.p. 187. — Desmarest Mammalogie 1. p. 139. — Boie 

 Isis 1823 p. 967. — id. ibid. 1825 p. 1205. — Gloger 

 Isis 1827 p. 421. id. ibid. 1828 p. 1113. — Nilss. Illu- 

 min. figurer till Skand. Fauna 17. Iläft. fig. 33 (infer.) 



— Particoloured Bot. Bell. British Quadrupeds p. 21 — ■ 

 Vesperus discotor Keyserl. et Blås. Wirbelthiere Euro- 

 pas I. p. XV och 50. Sv. Flädermus, Läderlapp, Natt- 

 blacka. Norr. Skindvinge. 



Anmärkning vid Synomjmien: Då jag åtskilliga gånger, från 

 utländska Naturforskare, fått förfrågningar rörande linnes 

 Vespertilio murinus, till hvilken art den egentligen hörer ; så 

 anser jag det här vara rätta stället att upptaga och besvara 

 dessa frågor. För det första flnna vi^ lätt, att den art, 

 som de nyare kallat Vespertilio murinus Lin., och som 

 Bechstein kallat Vespertilio myotis, icke kan vara Lin- 

 nés V. murinus, enär den aldrig funnits inom Sveriges 

 gränser, der dock Linnés Vesp. murinus, måste förekomma. 

 ■ För det andra kan de nyares V. murinus icke vara Linnés, af 

 det skäl att don har ''''öronen längre än hufcudeC^ ty Lin:s 

 r.m2/rm'/S; upptagen i Faun. Svecica, har '^öronen mindre än 

 hufvudet^\ Sal. måste V. murinus Lin. Vpira en Svensk art , 

 som har öronen kortare änhufvudet. Lägga vi nu för oss Lin:S 

 Fauna Svecica, 2:dra uppl. Stockholm 1761, sä inse vi 

 lätt hvilken Svensk art der menas. Det säges pag. 2. om V. 

 murinus, att han har: ''''motar es utrinque 3 tricuspi 

 dali,''^ och ''^laniarii superiores duo, anteriore major eJ' 

 Antages blott de 3 flertaggade (tricuspidati) för kind- 

 tänder (molares) och den enda framom dem sittande 



