2 VINGFOTADE DÄGGDJUR. 



hos alla Skandinaviska arter^ äfven bakom kroppen och 

 bildar der, . mellan bakbenen, en bred flik, i hvilken 

 svansen, nästan ända till spetsen, är innesluten. 



Flygverktygen utgöra således dessa däggdjurs mest 

 charakteristiska egenhet j men dessutom utmärka de sig 

 genom åtskilliga kännemärken, genom hvilka de utgöra 

 hksom en föreningslänk mellan de Fyrhändtas (Quadru- 

 manernas) Ordning och Gräfvarnes. Med de förra haf- 

 va de gemensamt: spenar endast på bröstet, hanlem- 

 men icke retraktil, och hos de tlesta en verklig tumme 

 på framfötterna, samt 4 framtänder, dock blott i Öf- 

 verkäken. Men med Gräfvarna hafva de ett ännu stör- 

 re antal af kännemärken gemensamma, hvilket längre 

 fram skall ådagaläggas. 



Deras egna utseende antyder ett eget lefnadssätt, 

 skildt från alla de andra däggdjurens. Flädermössen 

 blefvo danade med förmåga att fladdra kring i luften, 

 "likasom stora fjärillar^ men med en långt raskare och 

 snabbare flygt. De äro nattliga djur, som om dagen 

 dölja sig pä mörka ställen och först mot skymningen 

 flyga ut i luften, der de fånga insekter, hvilka utgöra 

 deras mesta, om ej enda kost. 



Hela deras yttre och inre kroppsbyggnad är af- 

 passad efter detta lefnadssätt, hvartill Naturen danat 

 dem. Bröstet är starkt bildadt och bröstmusklerna, 

 likasom hos foglarna, särdeles tjocka och starka, för 

 att under flygten med tillräcklig kraft gifva stadga åt 

 främre extremiteternas , (vingarnas) rörelser. Främre 

 extremiteterna äro också, likasom hos foglarna, utom- 

 ordentligt utbildade^ bakre extermiteterna äro deremot 

 jemförelsevis mycket korta, spensliga och svaga. Hal- 

 sen är mycket kort, hufvudet temligen litet och tillba- 

 kafördt tätt till bröstet och ryggen j härigenom bibe- 

 hålles jemvigten under flygten, som sker tyst och utan 

 minsta buller. Ögonen äro -små och synförmågan slö^ 

 men deremot äro Öronen stora, hörseln utmärkt fin och 



