UTTER. 181 



sken, gick han i land med honom för att der förtära 

 honom, och om morgonen fann man kroken med sin 

 ref, samt lemningar efter fisken på stranden. Detta 

 försök repeterades 2 — 3 gånger, då Uttern alltid befanns 

 gå upp på samma ställe för att förtära sitt rof. Följan- 

 de afton sedan skytten utlagt sin' stångkrok, lade han 

 sig dold på ett passande afstånd från detta ställe, och 

 det dröjde ej länge, förr än Uttern kom upp med 

 sin fisk och blef skjuten. 



Utter fångas äfven med sax, dels vanlig räfsax, 

 dels s. k. trampsax. I Nordlanden (Helgeland, Salten) 

 utläggas dessa utan bete der Uttern har sin gång eller i s. k. 

 Ottergrinner. Äfven tages Utter med Läm eller Fallstock. 

 Nytta och skada : Den nytta Uttern kan göra, deri- 

 genom att han förtär någon vattenlemming, öfverträffas 

 vida af den skada han förorsakar, isynnerhet på fisk- 

 dammar och andra fiskvatten. Då han fått vana på en 

 fiskdam, utrotar han innan kort all den fisk, deri fin- 

 nes. Det påstås att man derifrån kan afhålla honom, 

 om man kring dammen strör sönderkrossadt hammar- 

 slagg, vid hvars lukt Uttern återvänder, emedan han 

 fruktar försåt. Enligt Prost. Ekström kan köttet af Uttern 

 ätas, ehuru det icke är godt. — Men den största nyt- 

 ta, man kan draga af Uttern, består i det pelsverk han 

 lemnar och som i handeln är ganska eftersökt. Utter- 

 skinnet betalas, enligt Prosten Ekström, med \ eller 2 

 R:dr Rgs för hvarje 6 tum af hela längden. Då det 

 mätes, lägges svansen dubbel och räknas den då, i af- 

 seende på längden, lika i värde med samma längd af 

 skinnet. Under vintren -f|-jT kostade ett vackert Ut- 

 terskinn i Stockholm kring 20 R:dr Rgs. De flesta säl- 

 jas till Ryssland, China m. m. De Ryska presterna 

 bära mössor af utterskinn, och hos Chinesare och an- 

 dra Mongoler brukas de till brämar m. m. Hos oss 

 nyttjas de stundom till kragar på öfverrockar o. d. 

 Utterungar kunna tämjas och inöfvas att fiska. Jemf. 



