i 821 RÖFDJUR. 



lllum. Fig. artikeln Utter; — Jägareförb. Tidskrift i S33 

 s. 403. Vetensk. Akad. Handl. 1752. s. 139. 



Gräflingslägtet (Meles Gesn.) 



Hufvudet bakat bredt med utdragen spetsig nos, små 



ögon och korta öron. 

 Kroppen plattadt nedtryckt ochj sedd of van, baktill bre- 

 dast, framåt småningom afsmalnande , beklädd, 

 äfven som den korta svansen, med långa borst- 

 lika hår; benen korta stödja vid gåendet pä hela 

 den nakna fotsulan; tärna 5 på hvardera foten, 

 framtårnas klor mycket länga. Under svansen en 

 fördjupning med tvär öppning. 

 Tänderna: knöltanden ofvan mycket stor, kring 3 gån- 

 ger sä stor som 7^0 ft anden, litet mer läng än bred, 

 framtill snedt tvär, baktill rundad; nedan trindad, 

 långt mindre än roftanden. Ro ft anden ofvan snedt 

 trekantig med en hoptryckt spets och inåt en run- 

 dad häl; nedan med 3 i trekant stående nästan 

 likstora spetsar, dess bakre hälft lägre, bredare, 

 med 2 knölar inåt och 2 utåt. Mell antänd er na 

 ofvan 3 , nedan 4, den främsta mycket liten ut- 

 faller vanligen tidigt. Hörntänderna ofvan hop- 

 tryckta med i kant baktill och 1 framtill, nedan 

 kortare mer krökta. Framtänderna ofvan hos de 

 yngre rafflade, nedaii mer framåtliggande än hos 

 andra rofdjur *). 

 De djur som höra till detta slägte hafva i det yttre 

 någon aflägsen likhet med björnarna^ med hvilka de äf- 

 ven hafva gemensamt alt ligga i hide under vintren, 

 likasom Igelkotten. JMen i tandbyggnaden och hela ske- 

 lettet likna de mest lUerdjuren^ hvarföre de med stör- 

 sta skäl räknas till deras grupp. 



*) Detta så väl som den rörliga nosen (trynet) antyder 

 ett närmande till S\inet. 



