INLEDNING. V 



regionerna i den sednare äro långt bredare än i den 

 förra *). Efter dessa förberedande anmärkningar, vilja 

 vi indela var Skandinaviska Nord i följande regioner 

 för växter och djur **). 



1) Snöregionen: denna sträcker sig från de hög- 

 sta snöfjällens toppar ned till den första busken. I 

 denna region förekomma åtskilliga lichener och mossor, 

 och af phanerogamerna nästan blott några isväxter. Af 

 Däggdjur trätTas i denna region: Gido horealis , Canis 

 Lagopus, Lepiis borealis, Cermis Tarandus och Mustela 

 vulgaris ***}. 



2) Vide- och Björkregionen; här förekomma dier 

 hit uppstiga: Lemnws Norvegicus , — rutilus , — ru- 

 focanus , — agrestis, Canis Vtdpes, — Lupus , Ursus 

 Ar dos, Mustela Erminea, Sorex vulgaris — pygmcevs 

 och Vespertdio borealis. 



3) Barrskogs-regionen ; upp uti^ denna gå: Ve- 

 spertilio aurilus , — murinus (?) , Sorex fodiens, Felis 

 Lynx, Martes syhestris, Lid ra vulgaris, Mus sylvati- 

 cus , — Musculus (?), Lenimiis amphibius, — medius , 

 — glareolus, — schisticolor ; Sciurus mdgaris, Cerous 

 Alces och C. Elaphiis. 



4) Ekens region (räknas från den trakt i Norden, 

 der eken börjar utgöra skog) : Vespertilio Noctula; Eri- 

 naceus europwus; Mus Ratlus (?) Lepus canescens; 

 Mustela Puforius ; Meles Taxus. 



*) Det är klart att denna fördelning endast gäller för 

 högsommaren; mot vintren vidgar sig snöregionen längre ned 

 och med den flytta djuren och foglarna mer eller mindre långt 

 ned från högfjällen. 



**) Jemfur Skandinavisk Fauna, Foglarna, I. Band. sid. 

 XVI. och II. B. sid. 104. 



***) Här är blott fråga om hvarje arts öfra eller norra 

 gräns; de här upprälcnade djurarternas nedra gräns ligger 

 mycket olika ät söder t. ex. Gula borealis lemnar sällan Ijäll- 

 trakterna; Mustela vulgaris deremot förekommer ända ned i 

 det sydligaste Skåne. 



