ROFDJUR. 99 



Ordningen: Ro f djur (Ferae Lin.'*') 



Tänder: Framtänderna 6 ofvan och 6 nedan; hörntan- 

 den hög , kägelformig ; kindländerna af tre slag: 

 enspetsade (falska kindtänder eller mellanländer) 

 sitta främst; roftanden [flerspetsadj sitter framom 

 knöltänderna ^ hvilka sitta innerst. 

 Underkäksfästet: en tvärliggande vals, fästad i en rän- 

 na under roten af tinningsbenets kindutskott. 

 Benen: (ExtremiteternaJ danade för att gä, löpa o. s. 

 v. Tårna: framtärna 5, baktårna 5 eller 4; alla 

 tärna väpnade med klor. 



Rofdjuren hafva således sex framtänder (dentes inci- 

 sivi) i hvardera käken j af dessa äro de två mellersta 

 alltid minst, och de två näst mellersta i underkäken 

 sitta, hos de flesta, något längre tillbaka än de öfriga. 

 Ilurntänderna (dentes canini) en på hvardera sidan i 

 hvardera käken) äro höga, kägelformiga och något böj- 

 da^ de som sitla i öfverkäken äro skilda från framtän- 

 derna genom ett. tomt rum, hvari underkäkens hörn- 

 tänder upptagas. Kindtänderna äro af tre slag: Rof- 

 tanden (dens sectorius) vanligen störst, har två eller 

 flera i rad stående spetsar, förenade genom tillskärpta 

 kanter 5 knöliga tänder (dentes tuberculati) som hafva 

 laga utbredda tuggytor försedda med trubbiga knölar, 

 sitta alllid (då de finnas) bakom roflanden och äro \ 

 eller 2j mellantänder, enspetsade eller falska kindtän- 

 der (dentes spurii s. intermedii) försedda hvardera med 

 en hoptryckt kägelformig spets, äro hos olika arter till 

 antalet olika j de sitta framom roflanden och äro alltid 

 mindre än den. 



Alla hithörande djur lefva mer eller mindre ute- 

 slutande af kött, mest af vertebrerade , oftast varmblo- 

 diga djurj men deras rofgirighet minskas och de hem- 



*') Syst. Nat. editio X:ma. 



7» 



