106 ROFDJUR. 



metod är mycket olik den som Björnen ^ Vargen eller 

 de andra rofdjuren an\'ända^ för att ertappa sitt rof. 



Detta egna skaplynne uttrycker sig i egna kropps- 

 former: jemföra vi ett skelett af kattslägtet med t. e. 

 ett af hundslägtet^ så finna vi följande olikheter: Hos 

 Kattslägtet är: 



Skallen: bred med kort trubbig nos^ utan sänk- 

 ning framom Ögonen ^ pannbenet bredt med längre spet- 

 siga processus postorljilales,- näsbenen kortare, bredare 5 

 foramen infraorbitale ligger långt närmare margo orbitalis än 

 margo alveolaris 5 orbita är större, bulIaB osseee rofvefor- 

 miga utan hals. Tänderna: framtänderna hoptryckta, föga 

 flikiga, stundom lilet naggade, de ytterste föga längrej 

 hörntänderna tvåeggade, utvändigt med två långsgåen- 

 de intryckta linier^ roflanden ofvan med 3 i rad lig- 

 gande spetsar och en häl invändigt mellan de två främ- 

 sta ^ mellanfänder : en enda stor, med en hög spets 

 och tvenne lägre spetsar på bakkanten j framom denna 

 en liten enspetsad tand som hos katten finnes, hos 

 Loarna sällan eller aldrig utvecklas 5 knöltand, en enda- 

 mycket liten låg tvärliggande. Roftanden nedan har 2 lika 

 höga spetsar skilda genom ett invändigt liksom skuret hak, 

 försedda med skarpa eggar, en ytterst liten spets, men 

 ingen knölig del baktill. Ingen knöltand i underkäken. 

 Mellantänderna två stora med \ eller 2 spetsar balvtill, 

 och i framtill vid roten. 



Bålen: Atlas har breda tvära flvdar, och främre 

 brädden af Öfra ringen öfver flygelroten genomborrad j 

 costa3 smala trindaktiga, blott de främre mot nedra 

 ändan något bredare. — Scapula halfiundt, bredden 

 kring -f- af längden ^ crista med en bakåt rigtad flik slu- 

 tas nedtill med en nedätslående spets j process, cora- 

 coid. tunn, inålböjd. Os humeri med ett allångt hål 

 vid inre sidan öfver nedra ändan j Ulna och radius all- 

 deles skilda. Tummens os metacarpi är kort och tjockt. 

 Att klorna äro relraktila, dertill fordrades en egen 



