108 RO F DJUR. 



långlagd, jcmfjock och smal. Benen undersättsiga; al- 

 drig så laga som hos Veslorna, stundom temligen hö- 

 ga t. e. hos Loarna 5 tårna korta (derföre att yttersta 

 leden ligger tillbaka långs ryggen af den mellersta") 

 hvarföre fötterna och spåren efter dem synes breda 

 och runda. Svansen rörlig lång eller kort. 



Af de yttre sinnen är synen och hörseln mest ut- 

 bildade 5 dessa djur se lika väl om natten som om da- 

 gen. Lukten är ej så stark som hos hunden , men sy- 

 nen är starkare. Betraktar man en katt då han lurar 

 på foglar, så finner man lätt att det är synen, äfven 

 på afstånd, som leder alla hans rörelser. Smaken hos 

 dessa djur är slö 5 de känna ingen njutning af födan 

 förr än den är nedsväljd i magen j de sluka derföre, 

 de tugga ickej de lefva af mjuka födoämnen, hvilka 

 dö blott sönderskära i sådana bitar, att de kunna gå 

 genom svalg och strupe. — Hörseln är skarp, trum- 

 hinnan vid. De höra det minsta ljud och det är ofta 

 blott efter det ringa bullret, hvilket förorsakas af andra 

 djurs gång, som de rigta sina anfall mot dem. Kat- 

 ten börjar således oftast sin jagt led_d af hörseln och 

 fortsätter den ledd af synen. Känseln är fin, och i 

 synnerhet kunna rnorrhåren anses som känselorganerj 

 ofta ser man katten öfvertrefva föremål med dessa, 

 och om han mister dem, skall han i rörelser och ge- 

 bärder uttrycka en förlägenhet, som blott småningom 

 förgår. — Under tårna ligga bara elastiska knölar, [li- 

 kasom putorj , hvilka bidraga att göra gången lätt och 

 tyst. Hela deras organisation är bygd för vighet och 

 böjlighet j de kunna lätt rulla sig samman. 



Arterna af detta slägte hafva i allmänhet -en mjuk 

 och silkcslen hårbeklädnad, bestående af en kortare, 

 mycket lin ull , och något längre egentliga hår. De fle- 

 sta äro tecknade med fläckar, rinc;ar eller streck, få 

 äro enfärgade, och äfven häruti, både till färg och 

 teckning, likna de' påtagligt Ormarna — hvilket vi bäst 



