TAMKATT. 113 



Vistelseort och lefnadssätt : På skandinaviska half- 

 ön är tama katten ett allmänt husdjur^ som finnes i alla 

 landskap och hos alla åkerbrakande invånare j men 

 det oaktadt^ hvarken är* eller någonsin blir han så lam, 

 som de andra husdjuren ^ han har behållit vida mer än 

 hunden af sitt ursprungliga vilda lynne. Att han t. e. 

 nedgräfver sin spillning, kommer ej af renlighet , utan 

 är äfven en erinring från vildhetstillståndet^ för att ej 

 genom den stinkande spillningen förråda sig och un- 

 garna. Alla vilda kattarter hafva samma instinkt. 

 jMan skulle förmoda att han ej varit så länge domesti- 

 cerad som hunden^ och detla är också troligt. Likväl 

 går hans domesticering tillbaka i tiden före historien j 

 ty i historiens äldsta annaler omtalas redan katten som 

 husdjur. 



I raenniskoslägtets kulturhistoria inlager katten en 

 vigtigare plats än vid första påseendet torde synas. Det 

 är nemligen påtagligt att Vilden, som lefver endast af 

 jagt och fiske, och, till sitt biträde vid denna förrätt- 

 ning, gjort hunden tam, har dock icke tamt katten, som 

 för honom skulle vara af ingen nytta. Oskså förekom- 

 mer katten icke hos någon vild folkstam 5 äfven är det 

 påtagligt, att icke heller A^omafl?6'«^ som vankar kring med 

 sina hjordar^ behöfde biträde af katten. Detta tamdjur 

 förekommer derföre icke hos Nomaden. Härom kunna 

 vi öfvertyga oss genom förhållandet hos Lapparna, det 

 enda Nomadfolk, som ännu är c|var i Europa. Enligt de 

 underrättelser jag nyligen fått bekräftade, genom Hr 

 Kyrkoherden N. J. Su.ndelin i Lycksele, "finnes och vi- 

 stas vår vanliga katt icke i hela Lappmarken hos nå- 

 gon enda af Lapparna, de der föra egentligt Lappskt 

 lefnadssätt 5 men då Lapparne öfvergå till nybyggare- 

 yrket och nedsätta sig som åkerbrukare, förekommer 

 hos dem stundom katten." 



Sådant har förhållandet alltid varit 5 det var först 

 sedan en eller annan menniskostam hunnit till den grad af 



Skandnii Däggdjur. 8 



