ROFDJUR. 117 



ter^ utan äfven af främmande djurordningar. For flera 

 år sedan fann Hr Pastor C, O. Olin^ i skogen vid 

 Glimåkra, några små ekorr-ungar, hvilka han. tog hem 

 och lade till en katta, som nyligen haft ungar, hvilka 

 blifvit henne fråntagna. Hon lade dem genast till spe- 

 narna, däggade och vårdade dem medsamrna ömhet, 

 som om det varit hennes egna ungar. Thomas Bell berät- 

 tar en dylik händelse efter Wiiite, i Histonj of Brit. 

 Quadrupeds sid. 190j och i ett bref till mig från Hr 

 F. W. Grill, dateradt d. 2G Okt. 1844, omtalas en 

 ännu besynnerligare hithörande händelse. Hr Grill ha- 

 de lagt två späda ännu blinda ekorrungar till en katta, 

 som samma dag fått 3 ungar, af hvilka de 2 blifvit 

 henne fråntagna. Inom några timmar såg man dem dia 

 sin fostermor, och från den stunden visade hon dem 

 samma ömhet som sin egen unge. Efter 5 — 6 dagar 

 fingo de synförmågan. Då de började gå ut på golfvet, 

 lekte kattan med dem , lade sig på ryggen, kastade upp 

 och tog dem åter under det hon gjorde många puts- 

 lustiga språng omkring dem, hvilket var så mycket 

 märkvärdigare som kattan var gammal, haft ungar mån- 

 ga gånger och hade nu en egen unge att jemföra dem 

 med. Denne, som ännu var blind, och 2 — 3 gånger 

 så tjock som de andra, iäg ständigt stilla på bädden. 

 Efter omkring 5 veckor tog Herr Grill ekorrungarna, 

 hvilka då voro nästan fullväxta, från kattan, som der- 

 vid jemrade sig och förföljde honom för att återfå dem. 

 — Att kattor, som mistat sina egna ungar, åtagit sig 

 vården om harungar, hvilka blifvit lagda till dem, an- 

 föres i A'et. Akad:s öfversigt för 1844 n:o 6 sid. 13Cj 

 och att de i sådant fall till och med vårdat sig om 

 råttungar, omnämnes af Tu. Bell p. a. st., sid. 191. 

 Vet. Akad:s Zook Årsberätt. 1837 — 40. sid. 11. — 

 Att en katta uppammat räfungar, omtalas i Jägare-Sällsk. 

 Tidskr. sid. 61. 



Bland märkvärdigheter hos Katten förtjenar äfven 



