SVART BARBASTELL. 57 



tills vårvärmen väcker henne. Man ser aldrig; så viclt 

 jag vet; att någon af denna art uppvaknat och utflugit 

 midt i vintren. 



4) Barbasteller (Synofiis Keys. et Blås.)- 



Öronen kortare än hiifcudet , tjocka och ogenom- 

 skinliga; en smal hudflik utanför sporrbenet; mellan- 

 tänderna ^. Näsborrarna öppna sig ofvan på nosen. 



A' i hafva blott 1 hithörande art: 



Svart Barbastell CVespertilio BarbastellusDkmEST.). 



Artm. Öronen breda, något kortare än hufmidet , of- 

 van liksom afskurna , baktill utringade; örlocken 

 smala (öfra hälften mycket smal) längre än half- 

 va örat; nosen ofvan urgröpt och naken; fallen 

 svartaktig , under svartbrun. Längd 2 t.j Förar- 

 men 1 t. 4 lin. 

 Skallen: En platt och bred urgröpning pä öfra sidan 

 af nosen från ögonen till näsan; näsöppningen 

 uppåtvänd , hjertformig; bakre framtanden ofvan 

 kortare än den främres bakspets; framt. 2-2 ne- 

 dan lika breda som långa, i- i bilda båge. 

 Synonymi: La Barbastetle Daubenton 3Iern. de l'Acad. ]7?t9. 

 p. 381. — BuFF. Ilist. Nat. VIII. p. 119. t. 19. f. 2. — 

 Desmarest Mamm. 1. p. 143. — Vesper tilio Barhastel- 

 lus ScHREB. Säugth. 1. p. 168 t. LV. — Retz. Faun. p. 

 7. n. 4. — Gmel. Syst. 1. p. 48. — Kiirzmmilige Fle- 

 dermaits Kuhl p. a. st. pag. 192. — Tlie Barbastetle 

 Bfll Brit. Quadr. p. 63. — Barhastell-Flddermus NiLSS. 

 Illum. Fg:r 17:de lläft. — Barbastellus communis Bonap. 

 ' Icon. d. 1. Faun. Ital. med fig. — Synolus Barbastellus 

 I^EYSERL. et Blås. Wirbelth. XVI och 56. 



B e skri f ning : Längden 2 tum 5 svans 1 t. 7 lin. 5 

 vingbredd. 1 04- — \ 1 t. Hufvudet 6 lin. Öronen 5 lin. 

 höga, 4 lin. breda. Förarmen \ t. 4 lin.; tummen 2 

 lin. — Denna Flädermus liknar i fysionomien temligen 

 en mopsj nosen ; som är trubbig och kort; slutar sig 

 rund och har näsborrarna på sidorna uppåtvända j kin- 

 derna starkt uppdrifna; så att långs nosen ofvan finnes 



