146 ROFDJUR. 



t 



landet, lemna de i sina Stahur *) det kött och ost, som 

 de ämna till föda åt sig den påföljande våren, då de 

 återkomma. Det händer ej sällan att Jerfven förekom- 

 mer dem, klättrar upp efter stolpen, biter hål i buren 

 och uppäter alltsammans. Afven stjäler han ofta de 

 matpersedlar, som blifvit insatta i bergsklyftor, om des- 

 sa ej med nog stora stenar blifvit tillslufna. 



Jerfvens skinn ger ett vackert och kostbart pels- 

 verk. Isynnerhet värderas spegeln , hvars hår äro nå- 

 got st\^vare än Björnens, men skönt glänsande och svar- 

 ta, något stötande i brunt. Man nyttjar dem till mös- 

 sor, muffar o. d. 



Illerslägtet (Mustela Lev.). 



Hufvudet: äggformigt med kort trubbig nos , små ögon, 

 rund pupill , korta afrundade öron. 



Kroppen: länglagd, jemljock, med korta ben; tårna 5 

 på hv ar der a foten ^ med något ret rakt ila ^ temli- 

 gen spetsiga klor; svansen af hufvudet s , dier än- 

 da till halfva kroppens längd, föga yfvig. 



Tänderna: fr amt änderna icke naggade; hörntänderna 

 något skråfliga, utan långsfåra utvändigt; knöl- 

 tanden ofvan tvär litet bredare inåt än utåt, dub- 

 belt så bred som lång , dock mindre bred än rof- 

 tanden är lång, nedan liten rund. Roftanden ne- 

 dan \ttan knöl invändigt, men med en liten kno- 

 tig del baktill, ofvan med en spets och en lägre 

 skarp egg baktill, samt en liten uppstående spets 

 framtill; innanför den höga spetsen en häl; mel- 

 lantänderna ofvan 2, nedan 3. 



Tungan: skråflig med bakåtrigtade taggar tätt belagd. 

 Magen äggformigt a fläng , krökt, stor; tarmkana- 

 len till kroppslängden som 3^ eller 4 till i ; hlind- 



*) Lapparnas Slabur är ett slags bur af bräder på en 

 stolpe af en famns höjd öf\er marken. 



