ILLKRSLÄGTET. 1 47 



tarm ingen. Lefvern består af flera skilda eller 

 djupt inskurna flikar, utan gallbläsa. 

 Skallen: aflängt oval med största bredden framom mid- 

 ten; nosen kort, tjock, mycket mer bred än läng; 

 öfra profilen nästan rät. Gamla exemplar hafca 

 pannan högre än hj essän , öfver hmlken finnes en 

 sänkning, men* ingen öfver näsan. Ögonhålen tem- 

 Ugen små med processus postorbitales kortare än 

 hos Kattorna, men längre än hos Härdarna; fo- 

 ramina incisiva ovala. Ilamuli pterygoidei starkt 

 krökta till hake utåt; bidlw något plattade, utan 

 egentlig hals, men med starkt utstående knöl bakom 

 öröppningen. Foramen infraorhitale ovalt, närmast 

 margo orbitalis. Scapiila äggformig, fliken på spina vid 

 basen af acromion hög bred och i spetsen utvidgad. 

 De djur som höra till detta slägte äro alla af smär- 

 re storlek^ men ganska ilskna och grymma. Hufvudet 

 och halsen äro föga smalare än öfriga kroppen j denna 

 är nästan jemtjock, långsträckt och bäres på mycket 

 korta ben. Denna kroppsform^ som gifvit dem namn 

 af maskformiga däggdjur (Mammalia verminea 1. vermi- 

 formia) tillåter dem alt krypa genom hvarje trång öpp- 

 ning^ blott den är så stor att de få in hufvudet. 



De vistas så väl på slätterna, som i skogarna och 

 de uppehålla sig mera på marken än i träden, ehuru 

 de äfven kunna klättra. De lefva uteslutande af kött 

 och helst af djur som de sjelfva dödat. De anfalla rof- 

 vet med tänderna, ej som Katten, med klorna. Då de 

 blifva rädda eller retade, sprida de en odräglig stank, 

 hvilken kommer af en vätska, som samlar sig i två run- 

 da bläsor, hvilka sitta vid båda sidor om anus. — De 

 yngla i jordhål, bergskrefvor eller under trädrötter ned 

 på marken. 



A) Illrar (Putorius propr.) 

 Större, under sätt sig ar e , kroppslängden af mer än 

 i fot; svansen nära halfva kroppslängden, utan hår- 



10* 



