154 ROFDJUR. 



växta. På hufvud, ben och svans äro de dock ut- 

 vecklade. 



Skallen är, efter sin längd, smalare än hos M. Pu- 

 tor ius , nemligen: Längd 2 t. 3 lin. 5 bredd öfver kind- 

 bågarna 1 t. 24- lin., öfver hjernskålen I t. ^ lin. Go- 

 mens bakbrädd tvär (^hos Putor, vinkelforraigt inskuren). 

 Underkäken 1 t. 3 lin. (hos Putor. \ t. 04- lin.) 5 bredd 

 mellan process, anguk 74- lin. (hos Putor. \ i. \^\m.^. 



Vistelseort och lefnadssätt: Flodillern är väl än- 

 nu icke funnen inom Sxeriges nu varande gränser 5 men 

 då han förekommer i grannriket Finland, och på åtskil- 

 liga ställen derslädes icke är sällsynt, så synes sanno- 

 likt, att han äfven nägon gång skall träfTas inom Sveri- 

 ges landamären, sedan uppmärksamheten hunnit blifva 

 mera rigtad äfven på denna del af Faunans alster. 



Flodillern tillhör isynnerhet de norra och nordöstra 

 trakterna af Europa,, från Ishafvet ända till Svarta haf- 

 vet, samt från Schlesien, Polen och Petersburg genom 

 hela Ryska riket ända till Uralska bergskedjan. Vid den- 

 na har han, likasom Kräftorna, hvilka jemte Foreller, 

 utgöra dess förnämsta föda, sin gräns åt Öster (Pall.). 



I Finland är Flodillern icke så sällsynt som man 

 förmodat *). Denna länge hysta förmodan om dess säll- 

 synthet torde härleda sig derifrån, alt djuret vanligen 

 endast är i rörelse om nätterna, och dess skinn icke 

 heller är särdeles eftersökt. Om vintern upptäcker man 

 ofta Flodillerns spår vid skogsbäckar och andra vatten- 

 drag, som ej bottenfrysa. Helst vistas han nemligen i 

 skogfulla och bergiga trakter i små och snabbt rinnan- 

 de bäckar, som ymnigt hysa kräftor och foreller. Äf- 



*) Det mesta af hvad jag här anför har i bref blifvit mig 

 godhetsfullt meddeladt af Protokolls-Sekreteraren i Kejserl. 

 Senaten för Finkand, Hr V. Falck, hvilken utmärkte och niti- 

 ske Naturforskare jag härmed betygar min uppriktiga erkän- 

 sla och tacksamhet. 



