158 ROFDJUR. 



Skand. Faun. i. p. 29. — lllum. Fig. 10 H. pl. 12 (Ivin- 

 terdr.). — Sv. Vesla, Hermelin, Lekalt; Fin. Kärppä. 



B e skri f ning: Hermelinen utmärker sig genom sin 

 15nglagda smärla kroppsform och sina låga ben^ dess 

 längd är ungefär fyra gånger så stor som dess höjd, 

 och kroppen är nästan jemtjock, föga tjockare bakåt j 

 men hufvadet och halsen äro nästan lika tjocka. Svan-, 

 sen, som bäres- något hängande, dock nästan rät, är 

 af kroppens halfva längd, i yttre hälften svart och der 

 försedd med långa styfva hår. Hufvudet som är aflångt 

 äggformigt, synes något litet plattadt. Näsan är bar 

 och svart 5 öronen breda korta och liksom afskurna. Ögo- 

 nen små svarta. jMorrhåren långa. 



Könen äro till färgen lika, men till storleken olika. 

 Honan är mindre. Hannen håller vanligen i längd 9, 

 94- till 10 tum, och dess svans 3i till 4i tum, samt 

 med hårpenseln ö — 6 tum. Honan, som är 1 tum kor- 

 tare, har svansen -i t. kortare än hannen. Hufvudet från 

 nosen till nacken kring 2 tum och till ögat -|- tum. 



Dessutom förekommer en större form, som lätt 

 kunde tagas för art. Dess kroppslängd är ända till 1 3 

 tum m.ed en svans af 5 tum, och med hårpenseln nä- 

 ra 7 tum, Hufvudet nära 2^ t. Men i allt utom stor- 

 leken är han lik den förra 5 då nu äfven inom följande 

 art förekomma exemplar af mycket olika storlek, anser 

 jag den här ifrågavarande ej utgöra annat än en form- 

 förändring af vanliga Hermelinen. 



Färgen ändras årligen, med undantag af yttre svans- 

 halfvans, som alltid är svart. Om sommaren äro alla 

 öfra kroppsdelar samt benen utvändigt rödbruna 5 fram 

 på hufvudet och nosen är färgen mörkare, stundom 

 svarlbrunj de undre kroppsdelarna hvila, oftast med 

 svafvelgul anstrykning 5 äfven äro benen invändigt, tår- 

 na, öfverläppen och öronens kanter hvita. — Om vin- 

 tern är (med undantag af yttre svanshälften. Ögonloc- 

 kens kanter och de främre långa morrhåren, som all- 



