160 ROFDJUR. 



mion temligen bred^ Ivär, något utvidgad. Humerus : 

 i t. 34 lin. foram. ovalt j Ulna: 1 t. 2 lin. 5 Had. nä- 

 ra I t. Bäcknet: i t. I4- lin. j Foram. rundt-ovaltj 

 Femur. 1 t. 4 lin.j Tihia \ t. 54- lin. 



Vis! elseort ock lefnadssätt: Hermelinen är ett af 

 de litligaste och nättaste smådjur^ som tillhöra vår Fauna j 

 han finnes spridd öfver allt från det sydligaste Skåne, 

 ända upp i det nordligaste Norrige och Lappland. Utom 

 Skandinavien förekommer han i hela Europa och, enligt 

 Pallas, äfven i hela Asien, från norra Oceanen till In- 

 dien samt i norra delen af Amerika. 



Hos oss träffar man Hermelinen så väl i släta som 

 bergiga trakter och så väl på öppna fält som i skogar 

 och snår. Han har sitt tillhåll i stenrös, bergskrefvor, 

 gärdsgårdar, stenbroar, jordvallar, brinkar o. s. v. mer- 

 endels i granskapet af vatten. Om vintren besöker han 

 ofta logar och stall, och qvarblifver der ända till dess 

 våren och fortplantningsdriften mana honom åter ut på 

 fältet. I vighet och smidighet öfverträtTas han knappt, 

 han smyger sig hastigt genom de trångaste Öppningar, 

 klättrar och springer i träden med största lätthet, och 

 simmmar med högiburet hufvud, Öfver bäckar och tlo- 

 der. Om natten är han mest i rörelse 5 om dagen fram- 

 kommer han dock äfven sjelfmant ^ men så snart nå- 

 gon fara visar sig, försvinner han Ögonblickligt i sitt 

 gömställe. Han vistas parvis och synes ej tåla andra 

 i sitt grannskap. Äfven ungarna atlägsnas sedan de blif- 

 vit fullväxta 5 till dess lefva de familjvis med de gamla. 

 Med sina samsläglingar har han det gemensamt, att han 

 sprider en odräglig stank, isynnerhet då han blir re- 

 tad eller skrämd. 



Födoämnen: Hermelinen är efter sin storlek ett af 

 de glupskaste bland våra rofdjur^ ofta anfaller han och 

 dödar djur och foglar, som äro \ida större än han sjelf. 

 En pålitlig Jägare har berättat mig, att han i Hermelin- 

 bon funnit ihjälbitna harungar, stora som kattor. Bell 



