stenmArd.' 167 



De sprida ej den stank; som åtföljer Illrar och Veslor. 

 — De vistas helst i skogarna ^ der de mest finnas uppe 

 i träden, smyga sig långs grenarna eller hoppa ur den 

 ena trädkronan i den andra och förfölja foglar och ek- 

 orrar. — De lefva af varmljlodiga djur, som de sjelf- 

 va döda. De yngla i ihåliga träd eller bergskrefvor^ 

 merendels högt från marken. 



Sltenmårcl (Martes Foina Briss.). 



Artm. Kroppen gråaktigt mörkbrun med svartbrun yfvig 

 svans och simrtbnma ben, samt hvit strupe och 

 bringa; fotsulorna med nakna trampknölar. Bring- 

 fläcken baktill bred tiädelad. Längd 1 7 t., svansen 

 utan hår 9 t., med hår 12 t. — Troligen träfTas 

 stenmärden äfven större. 



Synonymi: Martes Foina Nilss. Skand. Fauna \. p. 38. 

 — Bell Brit. Quadrup. p. 167; Mustela Fvina Briss. 

 Regne anim. p. :246. n. 7. — Erxl. Mamm. p. 468. — 

 Gml Syst. 1. p. 95. Retz. Faun. p. 20 n. 16. — Keyserl. 

 et Blasius Wirbelthiere Europas \. p. XX. och 67. — 

 M. Martes var. Fagoruin, guttore albo Lin. Syst. \. p. 

 67. — La foiiine Buff. Hist. Nat. VII. p. 161. t. IS. — 

 Edit. 8:o XIV. t. 18. — 3Iarlin Pen. Brit. Zool. I.p. 94. 

 t. 6 f. 13. — Commo7i Mårten Bell. 1. c. p. 167. — 

 Ber Steinmarder Schreb. Säiigth. 111. p. 472. — Beciist. 

 Nat. Deutschl. I. p. 753. Sv. Stenmård; månne hit ho- 

 ror: Bokinård? Aspmård? 



Beskrifning: Hufvudet aflångt-äggformigt, föga tjoc- 

 kare än halsen. Öronen breda afrundade, '\~ tura hö- 

 ga. Från näsan till Ögat \\ X. Ögonen temligen småj 

 utstående och glänsande med iris mörk j ögonlockskan- 

 terna bruna. Näsan svartgrå 5 näsborrarna halfmånfor- 

 miga, bredast framtill j läpparnas kanter köttfärgadej 

 morrhåren 2 — 3 t. långa, svarta, bakåtrigtade 5 öfver 

 hvardera ögat stå 6 styfva, svarta hår. Frambenen 5 

 t, bakbenen 7 t., fotsulan och tårna ha nakna tramp- 

 knölar. Klorna 5 på hvardera foten, hvitaktiga och 

 starkt hoptryckta. 



