190 ROFDJUR. 



efter sig. — Också kan man fånga Gräflingen i Utter- 

 sax som lägges vid Öppningen. xUven skjuter man 

 honom vid boet på följande sätt : Jägaren lägger sig en 

 eller två timmar före gryningen ^ på skotthåll från boet 

 och väntar till dess Grätlingen kommer för att gå in. 

 Jägaren måste härvid vara uppmärksam j ty då Gräflin- 

 gen kommer 20 — 30 steg nära boet, börjar han sprin- 

 ga starkt och stannar ej förr, än han är inne. 



Nytta och skada: Dess kött är icke osmakligt, då 

 det blir väl tillagadt. Fettet är till flera slags bruk 

 förträffligt. Skinnet nyttjas till skjuttaskor, bösshölster, 

 öfverdrag på koffertar m. m. — Grätlingen gagnar 

 äfven derigenom, att han förtär många skadliga hisek- 

 ter och maskar. JMen han är skadlig derigenom, att han 

 uppbökar ängarne och uppäter nyttiga växters rötter. 

 — Den skada han gör på jagtbara djur och fåglar, är 

 väl föga betydlig. 



3:dje Familjen: Björndjur (Ursina). Sid. 102. 



Björnslägtet (Irsus Ila.) 



Hufvudet bredt med xitdragen tjock och trubbig nos, 

 kallrig eller mer platt panna, små ögon, korta 

 uppstående afrundade öron. 



Kroppen grofbygd, ryggen baktill hvälfd, svansen myc- 

 ket kort, benen undersättsiga stödja vid gåendet 

 på hela den nakna fotsulan; tårna 5 på hvar de- 

 ra foten väpjiade med långa krökta klor. 



Tänderna: i allmänhet äro alla kindtänderna mer knö- 

 liga än spetsiga; de egentliga knöltänderna ofvan 

 2, nedan 2, stora, aflånga, bredare än roftanden 

 " och den inre ofvan störst. Roftanden ofvan med en 

 högre och en lägre spets, och med eller utan upp- 

 stående häl inåt: nedan lång, smal med bakre 

 hälften lägre och knölig , främre med 2 spetsar 

 utåt och i spets eller flera knölar inåt: mellan- 

 tänderna ^ eller -| den bakerst a nedan störst, 



