LAN DT BJÖRN. 193 



stående och afrundade^ räcka upp öfver fallen. Kroppen 

 och lemmarna grofva^ halsen kort och tjock, ryggen 

 bakåt sluttande kullrig, benen vid fyrbent ställning lika 

 höga, stödja hela fotbladet (bestående för bakfötterna 

 af tarsus, metatafs. och digitij för framfött, af carpus, 

 metac. och digiti) på jorden. Klorna långa hoptryckta, 

 krökta, de främre något längre och mer krökta än de 

 bakre. Deras längdförhållanden både på fram- och bak- 

 fötterna äro följande : Den innersta (tummen) är kor- 

 tast och litet kortare än den yttersta j den näst inner- 

 sta och näst yttersta något längre och lika j den mel- 

 lersta längst. Fotsulorna, handlofvarna och fotvristerna 

 inunder nakna. — Hela hårbeklädnaden yfvig och långj 

 isynnerhet äro håren mycket långa på undra kroppsde- 

 larna , men mycket glesa j på fötterna ligga grofva borst- 

 hår, som äro längst på bakfötterna, der de betäcka 

 klorna j endast på nosen äro håren korta och tilltryck- 

 ta. — Färgen som vanligen är mörkbrun , nemligen un- 

 der de fyra första månaderna af året, då djuret är 

 fuUhårigt, öfvergår å ena sidan i helt svart, å andra i 

 grå. Således finna vi följande färgteckningar hos vår 

 Skandinaviska Björn: 



a) Helt svart. De hvilka man trätTar med denna 

 färg äro alltid stora och således gamla. Man anser dem 

 vara gamla hannar. Det finnes ingen ung björn som 

 är svart. 



b) Mörkbrun eller svartaktig med eller utan bru- 

 na hårspetsar. Sådana äro de vanligaste som skjutas, 

 och bland dem träffas älven mycket stora och gamla. 



c) Brun med Iwita eller perlfärgade härspetsar 

 och ofta med hvitaktig bottenull. Denna kallas Silfver- 

 björn. 



d) Rostgul-brun, utan hvita hårspetsar. Öfver en 

 sådan af ovanlig storlek och skjuten vid Lindheden, 

 har jag fått mig tillsänd en beskrifning. 



e) Brun eller gråbrun med hvit ring kring hal- 



Skundiivs Väggdjur. 13 



