VARG. - 231 



Jagt och fångst: Det verksammaste medel att ut- 

 rota dessa skadedjur är utan tvifvel att uppsöka lyorna 

 och döda ungarna. Denna method, som, enligt Olaus 

 Magnus (Hisf. gent. sept. Lib. XVIII. cap. X!.) redan 

 för 300 år sedan, då A'argarna här i Sverige likaledes 

 voro talrika, med yttersta sorgfällighet odi, som det 

 synes, genom samfäld jagt (venatio publica) användes, 

 kan icke nog rekommenderas till efterföljd. Huru denna 

 jagt tillgår, beskrifves noga (i Tidskr. för Jägare sid. 

 o 12) af Hr Hofjägmäst. af Ström. Om, under den tid 

 ungarna ligga i lyan (i ]\Iaj eller Juni) kreatur bitas af 

 Vargen, är det troligt att han har sitt bo i trakten. 

 Flera personer, 20 — 30, böra då förena sig,' taga hun- 

 dar med sig och genomsöka marken, isynnerhet täta 

 snår och bergskrefvor. Ben efter fångade djur förråda 

 vargens tillhåll, och om hundarna äro raska, tillkänna- 

 gifva äfven dessa hvar boen och ungarna finnas. Varg- 

 ungarna äro icke svåra att åtkomma, ty de ligga al- 

 drig, som räfungarna, långt inne i djupa hålor. Man 

 dödar vanligen li^la kullen utom en, som man i 

 grannskapet af idet binder på ett passande håll från 

 en jagtkoja, hvari en eller två jägare dölja sig. Då 

 ungen 'skriker, kommer snart Varghonan till stället och 

 kan lätt skjutas. 



I mellersta Sverige skjutas en mängd Vargar om 

 vintren på luderplatser genom skallgäng. Dessa inrät- 

 tas på ' det sätt, att i barrskogen uthugges en bred 

 gata kring en oval, af vid pass en half mils längd och 

 en fjerdedels mils bredd, eller mer. På senhösten, 

 men innan snö faller, lägges på ett passande ställe 

 närmast ena ändan af ovalen (i ena focus) flera eller 

 färre åtlar af gamla hästar och dylikt. Under högar 

 af tallriset i gatan \ä§,g,as jagtlapparna, (fyrkantiga må- 

 lade linnedukar) hängande vid ett snöre. Vid den lu- 

 derplatsen motsatta ändan af ovalen gömmas Vargnä- 

 ten och der framför byggas skjutskärniar för skyttarna. 



