rJÄLL-LEMMEL. 379 



varandes funnit sig omgifvna af dessa smådjur^ hvilka upp- 

 klättrat på den lilla båten i så otalig mängd att de ho- 

 tat sänka honom. Ofta skola de efter sådana vandrin- 

 gar finnas döda, flytande på hafvet och betäcka en 

 stor sträcka af dess yta. De, som ej omkomma un- 

 der vandringen, vända tillhaka nästa sommar, men knappt 

 en hundradedel återkommer. I öfra Hallingdalen sades 

 Fjäll-lemmeln infinna sig om hösten, qvarblifva hela 

 vintren^ men om våren då "groen" kommer upp, dör 

 han. - Följande berättelse, om Fjällrättans vandringar i 

 vestra Norrige, är lemnad af Prosten Heyerdahl i Stang- 

 vig åt Adj. Bar. v, Dcben, som meddelat mig den. 

 Stangvig socken, ett par mil innanför Christiansund är 

 belägen vid foten af fjäll , som för det mesta stiga rakt 

 ned i fjorden eller blott lemna mellan sig och vattnet 

 en smal strimma af odlingsbar jord. Hit komma '^Le- 

 mänen" vissa år ner i obeskrillig mängd i bygderna 

 samtidigt öfver hela stora landskapen 1 827 gjorde de 

 isynnerhet en gruflig skada, emedan de kommo me- 

 dan grödan ännu stod på marken, 1834 mindre, eme- 

 dan det mesta var inbärgadt. Deras förödelser kunna 

 nästan jemföras med de Egyptiska gräshoppornas. Man 

 satte, 1 827, en tvärslå på sädeskrakarna, att kärfvarna ej 

 skulle komma ned till marken, men de klättrade ändå 

 upp på kraken och sutto lätt som foglar på kärfvarna. 

 I prestgården höllo de ofta sådant väsen under slags- 

 mål med hvarandra och med kattorna, att presten knap- 

 past fick nattro. Lemnades dörrarna Öppna, gingo de 

 in i husen. 



De komma aldrig ner i daltrakterna, förr än gräset på 

 fjällen är förtorkadt eller vissnadt. De gnaga sjelfva gräs- 

 svålen, så att i en frakt der de härjat, måste man skicka 

 kreaturen öfver till andra sidan fjorden, att de ej skulle 

 svälta ihjäl. Innan vintren ha vanligen omkring -j-^^ gifvit sig 

 ut i fjordarna och förgåtts, men de öfriga bli qvar öfver 

 hela vintren, göra sig talrika gångar under snön och 



