258 iioFDJuu. 



Då den är full med rök, tilltäppes äfven denna öpp- 

 ning. Följande dagen, då man öppnar kulan, finner 

 man vanligen Räfven död nära utgången i ett af rören. 

 — Ett säkert sätt att fånga en Räf , som man vet va- 

 ra inne i kulan, är följande: man tillstänger med ste- 

 nar alla öppningarne utom en enda, och för -denna 

 sätter man en Holk. Denna holk göres likasom den 

 hvilken användes för Grciflingen (sid. '189). Den be- 

 står af fyra hopslagna bräden, af cirka 24- alnars längd 

 och 7 — 8 tums bredd. För främre ändan af holken, 

 gör man ett korsgaller af två spikar eller tjocka jern- 

 trådar, genom hvilket dagen lyser in. Vid bakre än- 

 dan är en fallucka uppgillrad. Då Räfven vill gå ut 

 ur kulan, kommer han in i holken och fäller luckan 

 ned bakom sig. 



Afven brukar Tt\Q.n att fånga Räfvar i Räfgrop. 

 Denna måste inuti vara klädd med bräder, att ej Räf- 

 ven må kunna gräfva sig ut. Till formen är Räfgro- 

 pen rund och stor som en mycket vid brunn. Midt 

 uti denna sättes en påle, som räcker 4- aln Öfver bräd- 

 darne. På denna bindes en lefvande anka medelst en 

 snara, som lägges kring ryggen under vingarna. Från 

 bräddarne till pålen läggas spön, hvilka tuimt betäckas 

 med långhalm, och denna beströs med myrslack eller snö. 



Om vintren skjutes Räfven på Klappjagt. Afven 

 inrättar man. en Skoltkoja , och på skotthåll derifrån , 

 lägger man en åtek Bäst är, att lägga åteln på håll 

 utanför ett fästall e. d. , ty skott-skjulet eller kojan 

 närmar Räfven sig icke gerna, emedan han vädrar 

 menniskor. 



Att Räfungar kunna skjutas för lock, har Hr Gr. 

 WiNBEiiG visat i Tidskr. för Jägare 1832 sid. 304. — 

 Räf fångas med Tana eller liäf-klipa i åtskilliga nord- 

 liga trakter. Ungefär % alnar från' marken afsågas ett 

 träd och stubben tillskärpes från två sidor j i den tun- 

 na eggen göras två djupa hak, som afsmalna nedåt. 



