FJÄLLRÄF. 263 



Mot vintren får han åter sin rika hvita drägt^ och 

 som det synes är det sommardrägten^ som mot vintren 

 utblekes och troligen blir än tätare 5 ty på hösten (i 

 September) är han långs ryggen, på bogarna, utsidan 

 af skenklarna och benen mörkt gråblåj öronen utvän- 

 digt af ryggens fäi-g och kantade med hvitt. Ögon- 

 kretsen och sidorna af näsan hvita. Halsens sidor samt 

 undra kroppsdelarna och Öfverbenen invändigt hvita, 

 hvilken färg uppåt sidorna stöter i gult. Svansen med 

 sträfva och temligen långa hår, ofvan mörkt gråblack 

 med hvita stickelhär, under hvit. (lllum, Fig. pl. 28). 

 Exempl pä Mus. i Lund. 



Sednare på hösten, i början af Oktober, är fallen 

 längre och icke mer krusig 5 den hvita färgen har till-- 

 tagit och blifvit renare: hela svansen är hvit: benen 

 nedtill hvita. Ofra kroppsdelarna, bogarna och skenk- 

 larna blekt gråblå. . Mus. i Lund. 



An sednare på hösten äro dessa Öfra kroppsde- 

 lar ännu blekare och slutligen rent hvita. Mus. i Lund. 



Äfven denna art 



Varierar tillfälligtvis : i vinterdrägt : 1 ) Blå Fjäll^ 

 räf: Blågrå eller rättare mörkt brungrå, alla Öfra kropps- 

 delar beströdda med hvita hårsj)etsar. Bottenullen vac- 

 kert askeblå. Exempl. pä Mus. i Lund. 



Skjuten i Skåne d. I i December, ej långt från 

 Lund. En nästan Uka erhölls i Stockholm: lllum. Fig.r 

 i. pL 6. 



2) Mörkbrun Fjällräf, på liufvud, rygg och Öron 

 med gulgrå anstrykning, som är blekast på hufvud och 

 Öron. Svansen af ryggens färg med en svart fläck öf- 

 ver roten. Skjuten i Jemtland, likaledes i December. 

 Mus. i Lund fr. Prof. Suxdevall. 



Vistelseort och lefnadssätt: Fjällräfven förekommer 

 i de nordligaste delarna af den gamla och nya verlden: 

 Grönland, Island, Siberien, norra Amerika, Kamt- 

 schatkaj och på snöfälten kring Spitsbergen trätTas han, 



