SKALDJUU. 269 



derna höga och kägelformiga 5 hjerntältet af ben 5 örals 

 bentnimrna vanligen stor och utstående m, m. Men 

 de skiljas genom de ofvan angifna kännetecknen, isyn- 

 nerhet derigenom att alla kindtänderna äro lika, och 

 att ögonhålen och tinninggropen utgöra en enda för- 

 djupning, ulan spår till gräns mellan dem. 



Äfven i Öfriga skelettet iiafva de den största lik- 

 het med Rofdjuren, och likasom dessa sakna de nyc- 

 kelben 5 men de skiljas från dem derigenom att ^/rj^Wer- 

 Ä/ttt/ÉJf är halfmånformigt 5 ö [ver armbenet kort, S-formigt, 

 kortare än skulderkladet^ lärbenet mycket kort med 

 trochanter vida högre än hufvudetj tummen och dess 

 metacarpus störst 5 bäcknet mycket långdraget, så att 

 foramen obturatorium är aflångt och vida längre än 

 symphysis pubis ; Os ilium framtill starkt utböjdt. 



Ögonen stora, temligen plalt-konvexa, med pupil- 

 len aflång eller oval i horisontel rigtning. ÖrÖppningen 

 mycket trång. Näsborrarna kunna starkt utvidgas då 

 djuret är Öfver vattnet, men hopdragas till en for vatt- 

 net ogenomtränglig springa, då djuret dykar^ tungan i 

 spetsen klufven^ magen enkel och aflång 5 tarmkanalen 

 lång, stundom ganska lång, blindtarmen kort. 



De flesta, om ej alla, förete den egenheten att 

 de födas med fulla antalet af tänder. Jag har aldrig 

 hos någon europeisk art funnit spår till tandvexling^ 

 men hos en unge (förmodligen ett ofödt foster) af 

 Otaria *J finnes bland framtänderna både mjölktän- 

 der och permanenta tänder. Detta och följande fak- 

 tum har gjort det för mig högst sannolikt, att tand- 

 ymsningen has dessa djur för sig går redan i moder- 

 lifvet. Man känner nemligen att ungarna af de egent- 

 liga Skålarna {^Phoca och Halichoerus) äro täckta med 

 en hvitgul eller grå ull, hvilken beklädnad åtminstone 



*) Just samma exemplar som utgör originalet till Buffons 

 peiit phoque , och som förvaras i Pariser-Museum. 



