402 GNAGA RE. 



ben utom process, cnsiformis och manubriiim. Detta 

 iir utvidgadt rhoniboidiskt, mod on spets framåt och 

 en ännu längre bakat samt en langsgacnde kam. 



Vistelseort och lefnadssad : Ekorren är el t vanligt 

 djur i alla trakter af Skandinavien^ der skogar finnas. 

 Likväl ftirekommer han i större antal i de norra än i 

 de sydliga landskapen. I Sverige förekommer han, 

 stundom talrikt, ända upj) i Laj)pmarkerna, och i Nor- 

 rige trälTas han i en stor del af Finmarken. I Norri- 

 ges dalbygder t. ex. i Ilallingdalen trallas han pa si- 

 dorna af fjällen, sä längt upp som skogen räcker, isyn- 

 nerhet om vintren och våren. Han vistas så väl i löf- 

 skogar som barrskogar ^ i hasselskogarna i Skåne är 

 han om hösten merendels talrik^ men på öppna fält 

 och på något stcirre afstånd IVån skogarna trallas han 

 sällan och blott tillfälligtvis. Helst vistas han i htiga 

 träd, i hvilka han' klättrar och hoppar med beundrans- 

 värd lätthet. Ned till marken stiger han sällan, om ej 

 för att söka sig föda och då han tror sig vara siiker 

 för förfiiljelse. Märker han då någon menniska eller 

 annan förmodad fiende, så uppspringer han genast i 

 det närmaste trädet, på den frånvända sidan af stam- 

 men. Afven siiges han kunna simma Öfver floder och 

 andra vatten och man liar till och med försäkrat, att 

 män sett honom segla öfver sjöar på spån eller bark. 

 Hr Regnaud anför i sina Oeurres Tom. 1. p. 163. att 

 han sjelf sett dessa resor anställas, och Bönder på Golt- 

 land berättade detsamma för Linne (Öl. och Goltl. Resa 

 sid. 22^). I Svensk Zoologi, Artikeln Ekorre, är äf- 

 ven samma fenomen bekräftadt af Hofjägm. af Ström. 

 Jag har aldrig varseblifvit något sådant. EksirOm tror 

 att de, som man varseblifvit sitta på ett flytande trä- 

 eller barkstycke, trällat ett sådant, under det de hållit 

 på att simma öfver något vatten. 



Ekorren är ett muntert, lifligt och snyggt djur. 



