nUNDSLÄGTET. 215 



nan. Ögonen temligen smd eller medelmåttigt sto- 

 ra. Öronen Cios alla vilda arter J uppstående, 

 spets/ga eller afrnndade,, räcka märkbart öfcer 

 fallen. 

 Kroppen mindre iindersätsig ; benen temligen höga; stödja 

 vid gåendet blott pä tärna; dessa är o pä fram- 

 fött er na 5 , med mycket kort högsittande tumme, 

 pä bakfötterna 4 utan tumme *J , alla väpnade 

 med hoptryckta trubbiga klor, som ej kunna läggas 

 tillbaka; svansen läng eller temligen läng, yfvig. 

 Tänderna: f ramtänder na of van och nedan flikiga; hörn- 

 tänderna länga spetsiga böjda, mer hoptryckta än 

 björnens; kindtänderna ofvan 2 tvärliggande knöl- 

 tänder , I stor afldng roftand med 2 spetsar och 

 en häl innanför den främre, samt 3 mellantänder; 

 nedan 2 knöltänder, den bakre trind, den främre 

 oval, I stor roftand med 2 spetsar , en tagg in- 

 nanför den bakre, samt en bakre, knölig del, och 

 4- mellantänder. 



Öfverarmbenet genomborradt i gropen för Olecranon. 

 Då Hundslägtet utgör sista länken i Rofdjurens 

 kedja, hvars första länk är Kattslägtet , torde det ej 

 vara ur vägen att här framlägga en kort jemförelsQ 

 mellan dessa begge slägten, hvilka i flera fall utgöra 

 motsatser. Hvad först det yttre beträflar, så har katt- 

 slägtet hufvudet riindt med korta käkar, Hundslägtet 

 hufvudet ailångt med utdragna käkar ^ hos kattslägtet 

 äro ögonen stora, hos hundslägtet temligen små. Katt- 

 slägtet har yttersta tålederna tillbakadragna, så att den 



■»^ 



^) Hos vissa hundracer t. e. Rapphönshunden, Stöfvaren 

 m. fl. finnes vanligen på inre sidan af bakfötterna en femte 

 tå , kallad sporren. Den saknas likväl stundom och man har 

 bevis pä, att i en och samma kull funnits valpar både med 

 och utan den. — Hos somliga hundar är denna tå en full- 

 komlig tumme, som äfven har os melolarsi. Se Daubent. i 

 Buff. Hist. Nat. in 8:vo. Tom. X. tab. 52, f. 1. 



