434 GNAGAKE. 



Skäne, der han förekommer sommar och vinter på 

 slättmarker och i skogar, på flygsandshedar och på de 

 bördigaste fält. Utom sydligare delen af Sverige före- 

 kommer han äfven på ett eller annat ställe i Danmark j 

 jag har i Köpenhamn sett exemplar som sades vara 

 skjutna i Danmark *}. Sydligare träffas han väl icke. 



Haren är af naturen rädd, och det minsta buller 

 kan skrämma honom ur sitt läger. Hans rädsla har 

 blifvit ordspråk: rädd som en Hare. Ja, man på- 

 står till och med att han, af pur rädsla, har Ögonen 

 Öppna, äfven då han sofver. — Haren finnes så väl i 

 stora och täta skogar, som på kala fält och bland ste- 

 nar, tufvor och buskar. Likväl ändrar han, i aHmän- 

 het sagdt, sin vistelseort efter årstiderne. Om som- 

 maren, så snart säden blifvit nog hög för att dölja ho- 

 nom, och så länge den står på roten, har han isyn- 

 nerhet sitt tillhåll i den. När säden afhugges begifver 

 han sig till ängarna, der tufvor, stenar eller småbuskar 

 finnas, bland hvilka han kan dölja sig, eller också läg- 

 ger han sig på de. sommardrifna åkrarne (Skreningar 

 i Skåne). Äfven går han då åt skogarne och lägger 

 sig isynnerhet i skogslaggarne vid någon slätt. Också 

 träffas han inne i tjocka skogen, ända till dess djup 

 snö faller 5 ty derefter går han sällan in i skogarne. 



Sådant är förhållandet åtminstone i Skåne. Äfven 

 i Norrige, der dock, så vidt jag vet, endast följande 

 art förekommer, såg jag Harar oftare bland björk-, vide- 

 och enbuskarne på sidan af fjällen, samt bland stenar- 

 ne ända upp på deras kala toppar, än inne i de stora 

 och täta skogarne. 



*) Vv^n ön Hven, der han förr fans i stor mängd, gick 

 han ofta öfver pä isen till Skåne; det ar troligt att han äf- 

 ven, då Sundet ligger, g(ir till Seland. Den egentliga Seländ- 

 ska Haren, som tillhör sednare gruppen, har aldrig förmärkts 

 gä öfver isen till Skåne. 



