MOHARE ELLER SYDHARE. 435 



Hela dagen ligger han stilla^ om han icke blir upp- 

 skrämd. I skymningen går han upp och hela natten är 

 han i rörelse för att söka sin föda. — Då löptiden 

 varar ; lägger han sig senare, går tidigare upp, och 

 hvilar endast 2 — 3 timmar midt på dagen. — Till hvi- 

 loställe för dagen, gräfver han merendels åt sig_ en 

 håla, på sädesfältet i en fåra, på ängen vid en sten 

 eller under en buske. Denna håla är aflångt oval, af 

 samma längd som han sjelf, och så djup att blott det 

 öfversta af ryggen synes. 



Om sommarn ligger han vanligtvis med hufvudet 

 vändt åt norr 5 om vintren, då han gräfver denna håla 

 under snön, är utloppet vändt åt söder mot solen 5 ty 

 han är om sommaren likaså Ömtålig for den starka sol- 

 hettan, som om vintren for en skarp nordanvind. In- 

 nan han lägger sig till hvila, brukar han följande fÖr- 

 sigtighetsmått, för att ej upptäckas af Hundar eller an- 

 dra fiender: på något afstånd frän det ställe der han 

 ämnar lägga sig, går han rakt fram om, och förbi detj 

 vänder derpå om och går tillbaka på samma vag^ der- 

 efter gör han några långa afsprång bort till lägerstäl- 

 let. — Då han förföljes af Stöfvare brukar han äfven, 

 om han får tid, samma list för att förvilla dem. Han 

 går nemligen tillbaka på sina spår ett stycke väg, gör 

 derifrån några långa afsprång och kastar sig ned bland 

 säd eller gräs för att dölja sig. Då Hundarne, som 

 följa spåren rakt fram, äro förbi honom, beger han sig 

 åter åstad, och merendels åt det samma håll, hvarifrån 

 han kommit. Finnes någon väg i grannskapet, så vet 

 han äfven att uppsöka och följa den, hvarigenom det 

 blir svårt för hundarne att, bland de många spår der 

 finnas, upptäcka dem, i hvilka Haren gått. Denna slags 

 list undantagen, är Haren ett ganska enfaldigt djur, 

 som icke har andra försvarsvapen än sina ben. Dess 

 syn är slöj men dess hörsel och lukt äro- fina. 



Mellan könen är ingen, på afstånd märkbar, skil- 



28* 



