BRUN UÅTTA. 343 



lika lång med pekfingrets os metacarpi. — Bakbenen: 

 Tibia och fibula blott 4- hopväxta^ f skilda. Tum- 

 mens klo-ben räcker ej till hälften af följande tåns för- 

 sta led. 



Vistelseort och lefnadssätt : Denna ^ den största och 

 skadligaste af alla råttarter^ var okänd i vår verldsdel 

 ända till det sist förflutna århundrade. Att hon här- 

 stammar från södra Asien , antages af de flesta. Pal- 

 las tror alt hon kommit till Europa från Persien, och 

 att hon redan var känd af J^liainus under namn af Kas- 

 piska Råttan. Efter en jordbäfning i Kaspiska trakter- 

 na 1727; skall hon hafva i stora skaror kommit in i 

 Astrakan och derifrån spridt sig vidare in åt Ryssland. 

 I Paris syntes hon först kring medlet af förra seklet *) 

 och i England några få år förut. Till Sverige har hon 

 kommit sédnare j för Linné var hon alldeles okänd , och 

 om jag ej missminnes var det först på 1 790-talet som 

 ett exemplar deraf träffades i Skåne **). Småningom 

 har hon mer och mer utspridt sig. Och hon sprider 

 sig ännu årligen mer och mer, dels genom vandringar 

 och dels genom skeppsfarten inom landet, till hamnar 

 vid de större -insjöarna. Hon förekommer numera i alla 

 sjöstäder och på andra orter, der handelsskepp lägga 

 till, ända inom polcirkeln, och från dessa ställen har 

 hon vidare spridt sig till de orter af landet som ligga 

 i deras grannskap. Till hamnarna i Norrige, Bergen 

 och Trondhiem har hon, måhända tidigare än till Sve- 

 rige, blifvit förd med fartyg från utrikes orter, och till 

 Nordlanden, der hon äfven förekommer i köpmännens 

 magasin, har hon från nämde städer blifvit förd med 



*) Enligt andra skall hon hafva visat sig i Frankrike re- 

 dan kring 1730. 



**) A. J. Retzius säger i sin Fauna Svecica, tryckt 1800, 

 att för 30 år sedan, således 1770, var denna art alldeles 

 okänd. 



