350 GNAGARE. 



ofvan kulliig. Från den köttfärgade näsan går en fåra 

 ned i öfverläppen^ hvari framtänderna synas j på kin- 

 derna vid sidan af näsan stå många dels hvita dels 

 bruna morrhår af hufvudets längd. Ögonen^ som lig- 

 ga midt emellan näsan och Öröppningen , äro små svar- 

 ta och utslående. Öronen äro stora -I t. lånea, vidt 

 utom fallen utstående, runda, af en gråaktig köttfärg, 

 i kanten mörkare, utvändigt nästan bara, invändigt med 

 korta tilltryckta hår beväxta. Honan har I O spenvår- 

 tor. Fötter och tår som hos de förra ^ svansen lång 

 trind, glest belagd med korta tilltryckta hår, så att 

 dess fjällika ringar synas mellan dem , mot spetsen äro 

 de likväl skylda af hår. 



Af denna art finnas två till färgen mycket skilda 

 varieteter, mellan hvilka dock Öfvergångar förekomma. 



A) Färgen ofvan brungrå eller dunkelgråj håren 

 vid roten blågrå, mot spetsen gulakliga och i spetsen 

 svartbruna. Ryggens något dunklare färg blir mer ljus 

 på sidorna och går småningom Öfver i den smutsigt 

 blekgrå färg som intager alla undre kroppsdelar ^ be- 

 nen hvitaktiga eller blekgrå. Svansen ofvan brungrå, 

 inunder ljusgrå. — Färgen är om sommaren mer brun, 

 om vintren mer grå. 



B) Färgen ofvan som hos förra, inunder hvit med 

 gulaklig gräns mellan bukens och sidornas färg, samt 

 en gul fläck i bröstet. Hon liknar således till färgen 

 Mus syhaticus, men till storleken och delarnas förhållan- 

 den samt till formen af interparietalbenet och Öfriga 

 skelettet liknar hon 3Ius mnscuhis. Jemf. Sundev. Vet. 

 Akad. Öfvers. 184ö. sid. 190. 



Varierar dessutom tillfälligtvis: 1) Helt, hvit med 

 röda ögon. Sådana äro just icke sällsynta. 2) Hvit 

 med grå fläckar. 3) Brungrå med en eller annan stor 

 hvit fläck. 



Anatomi: Interparietalbenet, som har framtill i mid- 

 ten en trubbig spets, slutas på hvardera sidan run- 



