STÖRRE jordrAtta. 359 



förtär grodor, fiskar och kräftor, äfven som att hon nå- 

 gon gång anfaller och förtär ankungar i vattnet. Men 

 härvid har man påtagligt förblandat henne med Bruna 

 Kaftan (sid. 3iö) som är särdeles glupsk och går nä- 

 stan lika mycket i vatten som hon. 



Fortplantning: Hon sätter två eller tre kullar om 

 året, med 6 — 7 ungar i hvar kull. Dessa lägger hon 

 antingen i en af sina gångar eller på en tufva, omgif- 

 ven af vattenväxter. — För den skada denna djurart 

 gör, der han finnes i mängd, har man uppfunnit flera 

 medel för dess 



Fångst: ^lan skjuter honom med hagel, isynner- 

 het då han simmar. Man sätter en fiskryssja ned i 

 vattnet med mynningen mot stranden, så att den om- 

 fattar några utlopp af djurets gångar. Den Öfriga de- 

 len af ryssjan sänker man under vattnet med pålagda 

 stenar. I Vermland fångar man Mullsorken med en 

 urgröpt träkägla af i 4 tums längd och 3 tums diame- 

 ter vid basen. Denna gillras som en råttfälla medelst 

 ett elastiskt jern (en fjäder) som fästes vid spetsen 

 och går i båge fram till basen, der en bygel sitter, 

 som passar till den urgröpta öppningen. Denna fjäder 

 bindes ned med en tråd, som går genom 2l:ne hål på 

 hvardera sidan af käglans bas och håller bygeln ned 

 för öppningen. I käglan lägges en morot eller socker- 

 rot, och sedan käglan blifvit uppgillrad stickes basen 

 deraf in i Mullsorkens jordhål. Då denna vill in för 

 att äta roten, afgnagar han tråden, hvarvid fjädren slår 

 upp och han får bygeln om halsen. Eljest brukar man, 

 för att skrämma jordråttor ur trädgårdarna, samma me- 

 del som man använder mot Mullvadar. (Jemf. sid. 72). 

 Nytta och skada : Hos oss användes den ingen- 

 städes 5 men Jakuterna (i Ryssland) anse köttet för en 

 stor läckerhet. Vinterfällarna sys samman och nyttjas 

 till kläder. — Den skada jordråttan gör, der hon fin- 

 nes i mängd, är ganska stor. På öarna vid Norriges 



