362 GNAGARE. 



Öfvers. 1846. p. 124). — Hvad dess lefnadssätt be- 

 träffar, så gräfver hon gångar i jorden och gräsvallen, 

 likasom dess samslägtingarj men bristen på de gröfre 

 borsthår, som finnas strödda i fallen hos Vattenråttan, 

 synes ådagalägga att denna icke är till den grad vat- 

 tendjur, som hon. Likasom föregående lefver hon 

 hufvudsakligast om ej endast af vegetabilisk föda 5 och 

 i Lappland är hon ej på långt när så skadlig i husen 

 som Lem. rutilus. Enligt Lövf:>'iiielm är hon dock skad- 

 lig på marken och hjelj>er Lem. agrestis att furstöra 

 de små åkertegar som Nybyggarne uppodlat. Jag har 

 anledning antaga, att hon gör sig ett bo af sönderbi- 

 tet gräs och mossa för sina ungar, likasom Gråbruna 

 Markmusen. 



liång svansad MarKinus (Lemmus glareolus Schreb.) 



Artm. Svansen en och en half gång så lång som hiif- 

 vudet, tunn, nästan jemtjock, ofvan brun, under 

 hvitaklig; Öronen breda, utstående ur fållen, som 

 är ofvan rödbrun, under hvU med tydlig färg- 

 gräns; fötterna hvita. Längd 3 t. 6 lin, svans. 

 1 t. 6 lin. 

 Synonymi: 3Ius Glareolus Schreb. Säugeth. III. p. 680. t. 

 190. B. — Arvicola pratensis Baillon, Bell Brit. Quadr. 

 p. 330. m. fig. — Arv. rufescens De Selys Monogr. sur 

 les Cumpagn. p. 13. pl. 4. — Arv. rubidus De Delys 

 Etudes p. 112. — Arvicola glareolus Keyserl. et Blås. 

 VIII. och 34. — Sundeavall Vet. Akad. {landl. 1840. p. 

 16. 28. 



Beskrifning: Hufvudet Ii t, liknar något en råt- 

 tas med smalare nos och mer utstående öron än Mark- 

 musens^ Öronen äro nemligen 3 hn. höga, breda, och 

 stå märkbart ut ur fallen 5 de äro inuti beväxta med 

 bruna här, utvändigt blott i kanten, för Öfrigt med 

 hvitaktiga hår. Morrhåren långa, dels svarta dels hvi- 

 ta j framtårna: 2 längst, 3 nästan hka, 1 kortare, 4 

 mycket korlare j klorna hvita. Bakhasen 5-^ lin., belagd 



