ALLMÄN EKORRE. 399 



en halfcirkel; Ulna och radhis äro fria (ej hop- 

 väsrta) sä att rotatorisk rörelse mellan dem må- 

 ste ega rum. Sternum längre , mamibrium framtill 

 spetsigt; symplujsis Ung , längre än bredden af 

 foram. ohturatorium. Ttbia och fibula knappt hop- 

 loddade vid nedra ändan [ej hopsmälta). ■ — Dess- 

 utom är framfoten lika läng som furarmen, och 

 bakfoten frän hälen lika läng som Crtts. 



Anmärkn.: I skelettet visa sig således flera afvikelser frän 

 det typiska hos Glires, och ett närmande till rofdjuren 

 är omisskänneligt. (Något sådant visar sig äfven hos 

 slägtet Mus, åtminstone hos de stora arterna; men blott 

 i Bäcknets symphysis och i formen af Scapula). 



Häraf kan man med bestämdhet sluta att Ekor- 

 ren är mer omnivor än flygande Ekorren 5 och der- 

 af alt fötterna och isynnerhet tårna äro längre, är klart 

 att Ekorren klättrar med större lätthet än Flygekorren, 

 ehuru han icke hoppar med samma lätthet. 



Allmän Ekorre [Sciiirus vulgaris Lin.) 



Artm. Öronen med läng härpensel. Kroppen ofvan och 

 svansen af lika färg , om sommaren rödbrun om 

 vint ren mer eller mindre blägrä; undra kropps- 

 delarna hvita. Längd 8 — 84- t., svans, 9 tum. 



Synonymi: Sciurus vulgaris Lin. Syst. Nat. \. p 86. — 

 Lin. Faun. Sv. p. -13. n. 37. — Retz. Faun. p. 40. n. 41. 

 Sciurus var tus Pall. Zoogr. \. p. 183. — Ecureuil Buff. 

 Hist. Nat. Vn. p. 253 tab. 32. — Edit. in 8:0 XV. p. 

 79. Desmar. Mamm. p. 330. n. 527. — Coinmon Squir^ 

 rel Pen. Brit. Zool. 1. p 107. — Bell Brit. Quadr. p. 

 291. — Gemeines Eic/iliorn Schheb. Säugth. IV. p. 757. 

 t. 212. — Beciist. N. D. 1. p. 1075. — Allmän Ekorre 

 Sv. Zool. 1. t. 19. — NiLSS. Skand. Fina 1. p. 168. — 

 Illum. Fig.r L D. pl. 11 eller 11;a. Sv. Ekorre, Ikorn; 

 Österb. Gråverk, Gråskinn; Norrska Ikorn; Finska 

 Orava. 

 Beskrifning : Hufvudet ofvan kullrigt, på sidorna 



något hoptryckt , med en temligen kort och ofvan kull- 



