grönlandsskXl. 291 



med Halichoerns grijpus ; se skilnaden under sist- 

 nämde art., sid. 301. 



4) / tredje året: h vitgrå med en mängd svarta 

 aflånga fläckar der och hvar. — Denna kallas i Grön- 

 land Aglektok. 



5) / fjerde året blir han mer brokig 5 fläckarna 

 löpa mer sammans och färgen blir mörkare. Han kal- 

 las då i Grönland Blillaktok. Längre ut på vintren och 

 på våren visar sig vid Grönland^ enligt Fabricius, en 

 form som liknar förra_, men har svart hufvud. Den kal- 

 las Kinagli t *J. 



6) / femte året -\\m\., men nosen ^ pannan' och si- 

 dorna af hufvudet svarta 5 på hvardera kroppssidan en 

 stor lång, något månlik eller halfoval fläck, förenad 

 framtill öfver bogarna. Könen lika 5 dock få hannarna 

 oftast sidofläcken stor och rent svart. Lepech. VI. Tihen. 

 XIV. — Hos en del är sidofläcken och hufvudet icke 

 svarta utan blekgrå, glest beströdda med svarta små 

 Häckar 5 för öfrigt hvit. 



Skallen: Öfra konturen mer rät hos de yngre, 

 böjd mellan pannan och näsan hos de äldre. Mellan- 

 halken medelmåttig eller snarare tunn, (der den är sma- 

 last 5 — 3 lin.) baktill aldrig hopknipen, utan platt ut- 

 bredd, med afskurna kanter. Gomen slutas tvär och 

 gomkammen går rakt upp till vomer. Gomhålen, de 

 bakre, framom, stundom uti gomsömmen j de främ- 

 re smala jembreda. Foramen infraorbilale rundt-ovalt. 

 JMellankäksbenens uppstigande gren lägger sig till änd- 



*) En sådan har jag liar på Museum. Grundfärgen är 

 mörkgrå; på hvardera sidan står en stor aflång, nästan half- 

 oval svart^^å tläctc, som framtill på manken nära förenas och 

 är der och hvar sjelf fläckig af rent svart. Nos, panna och 

 sidor af hufvudet svarta. Undre kroppsdelarna och [rambe- 

 nen brokiga af större mörkgrå och svarta fläckar på hvit- 

 gulaktig botten. Anmärkas bör dock att Granium antyder ett 

 gammalt djur. 



19» 



