GRÖNLANDSSKÄL. 293 



na ej hafva något särdeles utmärkande; utan lätt kun- 

 na förblandas med ungar af andra Skälarter. I sitt 

 egentliga hemvist träffas denna art i förvånande mängd 

 och vistas så väl långt till sjöSj som inne uti fjärdarna^ 

 dock helst på djupt vatten. Han förekommer mest i 

 större flockar^ antingen han simmar i hafvet eller träf- 

 fas liggande på drifismassorna. Hvarje år företager han 

 vandringar på bestämda tider. Man tror att dessa haf- 

 va till ändamål antingen att få ostördt yngla^ eller att 

 förfölja de vandrande stimmen af Lodnan (Osmerus 

 arcticus) ett slags Nors^ som han begärligt eftersätter^ 

 eller att flyttningen sker blott derigenom att han låter 

 sig föras af de flytande drifismassorna. Vid vestkusten 

 af Grönland vistas han vanligen från slutet af Maj till 

 slutet af Juli och sedermera från September till Mars 

 (Fabric). Vid norra j nordöstliga och nordvestliga Is- 

 land anländer han vanligen i September och aflägsnar 

 sig i MarS; återkommer i April och bortgår i jMaj 

 (TniENEM.). Till Hvita hafvet anländer han om vintren 

 med drifisen och bortgår åter i April. Vid Spetsber- 

 geU; der drifis aldrig sal^nas, förekommer han hela året. 

 Det är väl att förmoda^ att han åtminstone i kalla vin- 

 trar träffas vid Finmarkens kuster. 



Der de ostörda och i lugnt väder vistas i flock; 

 ser man dem ständigt tumla om i vattnet, i många 

 olika ställningar. Går ett fiskstim under dem, dyka 

 de stundom alla på en gång ned och uppkomma åter 

 på samma ställe. Men om en af dem märker någon 

 fara, så springer han med ett larmande skutt under 

 vattnet; hvilket för de andra är tecken till en snabb 

 flygt. På en gång försvinner hela sällskapet och visar 

 sig först på betydligt afstånd. Då han fruktar någon 

 fara; uppsticker han blott nosen öfver vattenytan för 

 att andas och sänker sig åter genast; utan att ändra 

 plats. 



Födoämnen: utgöras af smärre fisk; isynnerhet 



