GRÅSKÄL. 305 



Ringlade skälen och aldrig den spräckliga Fjärdskälen^ 

 Hafsskälen , hvilken benämning der tillägges Gråskälen, 

 går i flock ute i Öppna sjön och stiger om aftnarna 

 upp^ för att hvila öfver natten^ på de yttersta låga 

 skären^ som äro platta och föga högre än hafsytan. 

 Dessa skär ligga vid pass en mil utanför Lotsplatsen 

 och ett par mil från fasta landet. Här lägga Hafsskä- 

 larna sig upp^ stundom i sådan mängd ^ att de täcka 

 skären. De vråla om natten, då de slåss om liggstäl- 

 lena. Då luften är ren och vädret lugnt ^ eller vinden 

 något drager åt landet, höres deras vrålande från skä- 

 ren ända in till ÖrÖ. Om dagen ser man stundom 

 Gråskälen i Öppna sjön stå upprätt i vattnet och sofva 

 så tungt, att man i båt kan komma honom helt nära. 

 Men äfven om dagen lägger han sig stundom upp på skär. 

 Denna, liksom andra skälarter, vandrar under oli- 

 ka årstider till "skilda trakter af hafvet. Från norra 

 delen af Östersjön, eller Bottniska viken, der han i 

 mängd skall tillbringa vintren och yngla, vandrar han 

 vid slutet af Mars månad med sina ungar åt söder 

 ned åt Östersjön *}. Denna utvandring inträfTar så 

 snart ungarna blifvit så stora, att de sjelfva kunna sö- 

 ka sig föda. Enligt Gneifk (p. a. st. p. 180) vandra 

 ungarna under denna färd åt Östersjön i rät linia, så 

 att, ifall något stengrund eller en landudde ligger i 

 deras väg, tåga de tvärt deröfver, 'livarföre ock gen- 

 vägen ofta betalas med lifvet" **}. Inträffar det att 

 isen före vårfärden (den 25:te Mars) blir i Bottniska 

 hafvet af storm sönderslagen och skingrad, och en 

 mängd Skalar vistas på ett ställe, så uppsöka de stora 

 isstycken , på hvilka de kunna hafva det säkraste stam- 



*) Jemf. Cneiefs Berättelse om Skälfångst i Östersjön. 

 Vet. Akadis Ilandl. 4757. 



**) Det förtjenar i anledning häraf erinra om den Skäl, 

 som '1829 råkat pä land i Leufsta socken och som befanns 

 vara en ung Hafsskäl (Jemf. sid. 273). 



Skandn:s Däggdjur. 20 



