3 1 U S K Ä L D J U R, 



ett ställe^ der Gråskälen åtminstone förr fångats , nem- 

 ligen ett skär kalladt Skare, en mil Öster om Kläppen, 

 der han om natten lägger sig upp och fångades i garn. 

 Eljest skJLites han vid denna kust och i Sundet, då han 

 lägger sig upp på stenar eller utskjutande uddar. 



Nytta: Genom den stora mängd, hvari Gråskälen 

 förekommer isynnerhet i Öfra trakterna af Östersjön, 

 gifver han utan tvifvel en stor årlig afkastning, ehuru 

 vinsten, fördelad på mänga skyttar, ej kan blifva sär- 

 deles stor på hvar. Späcket utgör det hufvodsakliga 

 värdet. 1 en stor Gräskäl, af 8 fots längd och kring 

 20 L:pds vigt, fås vanligen kring 12 L:pd späck, som 

 efter 3 R:dr B:ko pr L:pd gör 36 R:drj för huden, 

 som är vackert isgrå och glänsande, och stor som en 

 oxhud, betalas kring 2 — 3 R:dr B:co, således tillsammans 

 nära 60 R:dr R:gs. De mindre exemplaren gifva min- 

 dre. Då man nu besinnar, att af denna art årligen 

 dödas tusendtals i Östersjön, så finner man lätt att 

 denna näringsgren icke är obetydlig. 



Andra Gruppen : 4 (ramländer ofvan och 2 nedan. 



Blåsskäl-slägtet (Cystopliora*) IViiss.) 



HuFvuDET stort med bred panna och pä nosen en kort 

 snahel eller en lös hud, som efter behag kan upp- 

 blåsas. ■ . 



hannen har större (längre) hufvud och mer långliigd kropp 

 än lionan, som har kroppen mer tjock och "buttig'\ Färgen 

 äroftistlika. — Denna skälart blir mycket gammal, skyttarna 

 vid Öm menade att han blir 20 år gammal, och fäller slut- 

 ligen tänderna så att han svårligen kan lifnära sig. Jag har 

 skallen af en sådan gammal tandlös Gråskäl, som för många 

 år sedan blef skjuten vid Rå. Han var ytterst mager, och 

 oduglig att användas. 



*) Af zvzis-^o)s vesica, xvgsoKfoga, contr. zvgmffOQa. Hit 

 höra slägtena Stemmatope , Macrorhine och Phoque des Pa- 



