HVALROSSLÄGTET.. 317 



i början af ]Maj. Dess föda är fisk, isynnerhet de 

 större fiskslagen. 



2:dra Familjen: Hvalrossar (sid. 274.) 



Honan föder vanligen i sfmidoni 2 ungar; men 

 de är o klädda med hur, icke med ull. 



Hos Hvalrossarna finnes intet späcklager under hu- 

 den j om de hafva späck, är det blandadt med köttet. 

 De fångas endast för huden och betarna skull, hvilka 

 sistnämde skattas hka med eller högre än elfenben. 



Hyalross-släglet (Tricliecluis Im.) 



HuFvuDET slätt (utan yttre öronj afldngt med mycket 

 bred nos , som vid häda sidor af näsan framstår 

 kullrig och beväxt med länga tjocka morrhdr. 



Kroppen länglagd undersättsig , bakåt afsmalnande , be- 

 lagd med tvärfållor. Svansen en mycket kort 

 hud flik. 



Tänderna: framtänderna ofvan 4 (af hvilka de 2 meller- 

 sta är o små och fällas, hos de flesta, tidigt *] ; 

 de 2 yttersta likna kindtänderna ; — nedan ur- 

 sprungligt 2, hvilka likväl aldrig utvecklas, der 

 finnes blott spär till dem hos ungarna. Hörntän- 

 derna ofvan mycket långa, nedåt riglade , något 

 hoptryckta , på insidan fårade, afrundadt tillspet- 

 sade hvita betar ; nedan lika kindtänderna. Kind- 

 tänderna -|-T ^f hvilka den innersta är ganska 

 liten och fälles tidigt. 

 Anmärkn. : Alla tänderna äro ursprungligt kägelformiga, men 

 utom betarna afnötas de alla genom tuggningen och 

 blifva med åren snedt afstympade. 



Benen korta, dock något längre än hos Skålarna 



*) Jag eger ett äldre och ett ungt exemplar, i hvilka de 

 sitta qvar. Se sid. SiQ. 320.. 



