318 • SKÄLDJUR. 



och de kunna mer böjas under kroppen ;' tärna 

 5, likna skålarnas och äro väpnade med korta 

 klor. 

 Skallens omkrets aflängt fyrkantig framtill nägot sma- 

 lare, baktill med afsf ympade sidohörn. 



Den enda art, som tillhör detta slägte, är det 

 största Skaldjur i Nordens polartrakter. 1 lefnadssält 

 liknar han mest de föregående skaldjuren. 



Hvalroiss (Tricheclms Rosmarus Lin.) 



Artm. Kroppen bevuxen med korta bruna, gidhruna 

 eller grå här. Längden 14 — 16 fotj betarna ända 

 till % fot. 



Synonymi: Trichechus Rosmarus Lin. Syst. Nat. 1. p. 49. 

 — Retz. Faun. p. 48. — Fabric. Faun. Groenl. p. 4. — 

 Morse Buff. Hist. Nat. XIII. p. 358. t. 54. — id. in 8:o 

 XXVII. p. 514. — Morsh Leem. Lappl. 216. — Walrus 

 Pontopp. Norg. Nat. Hist. II. p. 199. — Das Wallross v. 

 BiER Memoirs de TAcad. de S:t Petersb. 1836. — Val- 

 rus Bell Brit. Quadrup. p. 285. — Beechey Voyage to 

 the north pole p. 55, 89 — 96. — Gooks Reise, Tyska 

 Öfvers. II. p. 142. — Blumenb. Åbbild. Naturh. Gcgenst. 

 t. 15. — ■ B. M. Keilhau Reise i Öst- og Vestfinm. etc. 

 p. 115—118, 146—149. — Sv. Hvalross; Norr. Hav- 

 hest, Rosmar; Lapp. Morsh. 



Beskrifning: Hufvudet i förhållande till kroppen 

 temligen litet och något atlångt, hjessan kullrig, nosen 

 och framför allt öfverläppen bred, på sidorna starkt 

 kuUrig och beväxt med grofva länga morrhår^ under- 

 käken smal, munnppningen liten 5 från munsidorna ned- 

 slå två långa, hvita något bakåtböjda betar^ ögonen 

 stora bruna med hvitögat rödt, liksom blodsprängdt^ 

 utöron inga. Halsen tjock kan förlängas och höjas som 

 en hästhals, då djuret hvilar på de till hälften bak- 

 böjda frambenen och framsätter den runda hvälfda brin- 

 gan. Det är, i denna ställning, åtminstone lika högt som 

 en karl. Kroppen, en oformlig massa, vida tjockare än 



