FJÄLLHARE ELLER NOUDUARE. 



443 



Vistelseort och lefnadssätt: Fjällharen förekommer 

 mycket sällan och, så vidt man vet, blott om vintren 

 här i Skåne ; och knappast begifver han sig någonsin 

 härslädes längre ut än skogarna räcka. Profess. Sun- 

 DEWALL har en och annan gäng skjutit honom i trakten 

 vid Högestad: och under den ovanligt stränga vintren 

 1844 — 45 blef ett exemplar skjutet vid Weberöd, li- 

 kaledes i skogstrakt. Mellan Hurfva och Espinge skjöts 

 ett exemplar kring den 20 Jan. detta är, och i början 

 af samma månad skjöts ett dylikt af Adj. Lilljeborg vid 

 N. Wram, der den äfven är ganska sällsynt. Mot 

 Norden tilltager denna art i samma mån som den för- 

 ra aftager, och i mellersta Sverige förhåller sig denna 

 art till föregående ungelär som ö eller 6 till 1. Läng- 

 re åt norr tilltager han ännu mer, sä att i Norrland 

 och Lappland nästan endast denna förekommer. Jag 

 har sett honom om somm.aren i Norriges fjälltrakter, 

 både bland björkskogen och högt upp på fjällen bland 

 snödrifvorna, vjda öfver trädens gräns, hvilket utvisar 

 att han måste förekomma äfven i de allra nordligaste 

 trakterna af vår halfö. Hr Löwemijelm träffade honom 

 i Lappland såväl i skogsregionen som på fjällen, och 

 på dessa fann han honom äfven nära Kölen, på ett 

 afslånd af 8 — 10 mil från närmaste skog, högt uppe 

 i snöregionen. 



Hvad dess lefnadssätt vidkommer, så torde det 

 närmast likna den föregåendes. Dock säges denna icke 

 förekomma i täta och djupa skogar, utan mera i ängs- 

 backar, bland småskog och riskratt, eller på kala berg. 

 Då han jagas med slöfvare skall han göra små bugter 

 och gerna söka vägar och gångstigar: han tager äfven 

 då sällan sin tillflykt till täta skogar, icke heller sprin- 

 ger han långt i sender innan han sätter sig på bak- 

 delen och lyss hvad det lider med drefvet. 



De olikheter som kunna förefinnas mellan dennes 



