FJÄLLHARE ELLER NORDHARE. 445 



hafva vi ofta här i Skåne bevis. På Ön Hven, belägen 

 i Sundet mellan Seland och Skåne, finnes blott Mohären 

 och denna förekom fi3rr derstädes i temlig stor mängd. 

 Hvarje vinter, dä Sundet tillfrös, gingo mänga derifrån 

 öfver pä isen till Skåne, hvilket Jagarena pä de kust- 

 trakter, som ligga midt för Hven, ganska väl visste och 

 passade på dem, isynnerhet efter mycket kalla nätter, 

 under hvilka vandringen skedde. Dessa vandringar öf- 

 ver isen frän ett land till ett annat, tyckas endast till- 

 komma de Föränderliga Hararna, ty man har aldrig, så 

 vidt jag känner, funnit någon Seländsk Hare, som gått 

 öfver till Hven eller Skåne. (Jemf. sid. 434). 



Till sednare gruppen, eller oföränderliga Harar j 

 hörer : 

 Tyska Haren (Lepus Europwus Pall. Glir. p. 30). 



Artm. Öronen längre än hufvudet ; svansen af lårets 



längd, längs öfre sidan svart, eljest hvit : färgen 



ofvan och pä sidorna gråbrun gulskymlig med hmt 



bottenidl; öronen vid spetsen af yttre halfvan med 



en stor svart fläck. Längd kring 21 fot 5 svansen 



kring 5 tum, 



Synonymi: Lepits timidus Bell Brit. Quadr. p. 333. fig. — 

 MiLLET Faune de Maine et Loire I. p. 54. — Liévre 

 BuFF Hist. Nat. VI. p. :246. t. 38. 



Vistelseort: Denna Hare, som i allmänhet är nå- 

 got större än våra Skandinaviska, och som föga eller 

 icke ändra färg under vintren, förekommer i de flesta 

 länder af Europa: Frankrike, England, Tyskland, Dan- 

 mark m. m, men på Skandinaviska halfön förekommer han, 

 så vidt man vet, numera ingenstädes. Fordom har han 

 funnits i det södra Skåne, och det är icke en mans- 

 ålder sedan han der upphörde att finnas. För 5 — 6 

 år sedan berättade nu mera aflidne Ryttmästaren Ljung- 

 FELT, som var född oeh uppfödd på Dybeck — en 

 Sätesgård nära stranden af det sydligaste Skåne — 

 att i hans barndom och ungdom funnos, vid hafsku- 

 sten på Dybecks egor, "Harar som om vintren ej än- 



