4Ö0 TJOCKHUDAR. 



OS metacarpi^ de två benstift, som ligga fastväxla på 

 bakre sidan deraf, äro rudimenter efter pekfingrets och 

 ringfingrets os metacarjii. 



Till denna afdelning hora de för menniskan nytti- 

 gaste djuren, hvarföre flera af denna än någon annan 

 griij)p blifvit husdjur. Bland Skandinaviens Djur med 

 klor, som utgöra kring 60 arter, ha ej mer än 2: Kat- 

 ten och Hunden blifvit tama, men bland 11 Djur med 

 hofvar, halva de 7 blifvit tämda. 



De med hofvar försedda djuren har man delat i 

 2:ne Ordningar: sådana som icke idisla och sådana 

 som idisla; den förra har man kallat Tjockhudar , den 

 sednare Idislare. 



Ordningen: T/ocMwé?«r (Pachydcrmata Cuv.*) 



Djur med klöfvar eller hofvar, hvilka icke idisla. 

 De flesta ha framtänder åtminstone i öfverkäken ^ hu- 

 den är tjock, öronen temligen stora. Ögonen meren- 

 dels små , näsan ofta starkt utvecklad, ofta till rörligt 

 tryne , stundom till snabel. 



Ånmärkn.: Då denna Ordnings hufvudsakliga charakter är 

 negativ, är han också en af de minst naturliga i hela 

 klassen. 



Den innefattar, följande underordningar : 

 \) Elefanter ha 5 tär på hvar fot och näsan ut- 

 dragen till snabel: 



Hit höra slägten: Elephas, Mastodon m, fl. 



2) Svindjur: Ulan snabel: tärnas antal mindre 

 än 5 , mer än i : 



Hit räknas: Hippopotamus, Sus, Rhinoceros m. 11. 



3) Hästar :^/i enda tä på hvar fot: 



Man känner ej rner än ett slägtc : Equus. 



*) Hit höra alla Linnés Bellua och en af dess Brula, nem- 

 ligen Elefanten. 



