SVINSLÄGTET. 451 



Af denna Ordning finnas nu lefvande på Skandina- 

 vien blott tre arter^ hörande till 2:dra och 3;dje un- 

 derordningen. 



Ofversigt 

 af de !§kaiifliiiavi§ka Tjockliudariia. 



De hilhörando Skandinaviska djuren hafva 6 framtänder 

 ofvan och 6 nedan. 



a) Kindtänderna knöliga; tårna fyra pä hvar fot. (Sus Lini.) 

 Sus Scrofn betarna kantiga, ryggen bevuxen med borst. 



b) Kindtänderna strecktecknade; en enda tå, på hvar fot 

 (Equus Lin.). 



Equus CabaUus: Öronen kortare, svansen öfverallt bevuxen 

 med tagel ; nakna hudknölar både på fram- och bak- 

 benen. 

 — Asmus: Öronen längre, svansen blott mot spetsen 

 med långa hår; nakna hudknölar endast på frambencn. 



Svinslägtet (Sus Im.) 



HuFvuDET kägelforniigt , med nosen tvärt afstympad till 

 ett rörligt trijne, Jwari näsborrarna öppna sig. 



Fötterna ha [hvarderaj 4 fuUkoniUgt utvecklade tår, 

 af hrilka de 2 mellersta, som ligga framtill, äro 

 störst och stödja vid gåendet på marken, sido- 

 tårna, som ligga baktill, vidröra knappt jorden. 



Tänderna: Franitänderna ^ ; de Öfra i-i (mellerstaj vid 

 roten skilda, med kronorna hopböjda, 2-2 breda 

 skilda frän de förra och frän 3-3 som äro minst ; 

 — de nedra framätliggande , tättsittande kantiga. 

 Hörntänderna \z\ prismatiska, länga, ur mumien 

 vtsläende och ur båda käkarna utåt och uppåt 

 böjda betar. Kindtiinderna -I-t ^^'* bakersta störst, 

 de öfriga småningom af t ägande framåt; de 4 ba- 

 kre bredast knöliga med parställda knölar, de 3 

 främre hoptryckta naggade, den främsta nedan 

 minst och skild från de öfriga. 



29» 



