452 TJOCK HUDAR. 



De hithörande djuren äro af medelmåttig storlek, 

 men grofbyggda. Deras ögon äro mycket små, men de- 

 ras öron s!ora, der före är synen slÖ, men hörseln 

 skarp *). Afven är luktorganet ganska utveckladt. El- 

 jest äro de tröga och känslolösa. Kroppsformen är på 

 sidorna något hoptryckt^ svansen medelmåttig^ spenar- 

 ne ö — 6 j)ar. Kroppen beklädd med gröfre hår. 



De vistas i vildt tillstånd i skogarna, helst på täta 

 skuggrika och sumpiga ställen, isynnerhet der en flod, 

 eller annat vatten finnes. 



Svin (SifS Ser o fa Lin.) 

 Artm. Längs ryggen stå längre styfcare borster , svan- 

 sen härbeklädd; inga iitDäxter under ögonen; be- 

 tar na starka bågböjda trekantiga, rigtade åt si- 

 dorna. 



Af denna art finnas två rager: 

 1) Tamt Svin [Sus Se ro fa , domesticus Erx.) 

 Artm. Nosen och betarna mindre grofva (dn hos vild- 

 svinet) : öronen längre och ofta hängande; färgen 

 gulaktigt hvit , svart , röd eller fläckig. 

 Synonymi: Sus Scrofa Lin. Syst. Nat. 1. p. 102. — F:na 

 Sv. äl. — Retz. F;na 24. — Erxleb. Syst. p. 179. p'. 

 — Gmel. Syst. I. 1. p. 217. z^*. — Cochon, Ferrof Buff. 

 Hist. Nat. V. p. 99. t. 16, 17. f. 2. — Common Håg Pen. 

 Brit. Zool. 1. p. 54. — Bell Brit. Qiiadr. p. 358. — 

 Zames Schwein Bechst. Nat. D. I. p. 506. — Schreb. 

 Säugeth. V. t. 321. — Noring Handbok i Husdjurs-skötseln 

 2:dra d(^l. sid. 373. — Sv. Swm, Hannen : Fargalt , i Skå- 

 ne: Orne ; Snöpt: Galt. Honan Sw^-^a; Unge: Gris. Fin. 

 Sika, har ju, Por ca s. 



Af lama Svinet finnas hos oss flera rager, hvilka 

 dock merendels så sammanlöpa, att det är svårt att åt- 

 skilja dem. Den hos oss äldsta lärer vara det så kallade : 



a) Svenska Skogssvinet, (JSorings Handbok i Hus- 



*) Man erinrar sig den belcanta versen: 

 Nos Aper auditu nos vincil Aionca tactu, 

 Vultur odoratu, Lynx visu, Simia gustu. 



