TAMT SVIN. 433 



djurs-skötseln 2. p. 375J som har litet spetsigt huf- 

 vud , bägformig uppböjd rygg, hängande kors, upstä- 

 ende öron. — En annan varictet deraf har temligen 

 rak rygg och är rikt beväxt med borst pä manke och 

 länd. Dessa rarieteter med mindre växt , tätare kropps- 

 byggnad och fastare späck synas vara de som längst 

 hos oss varit tama och bäst passa värt klimat och den 

 behandling dem här bestds. 



b) Tyska Svinet är större och I äng sträckt are med 

 långa hängande öron; det har lösare mindre läckert 

 fläsk. CNor. p. 379). 



c) Lincolnshire-ra^ew, hvit, läng i kroppen med 

 långt böj dt tryne, föga borst. (Se IS oring p. a. st. 377. 

 der äfcen a?idra svinrager, som hos oss förekomma , 

 beskrifvas). 



Dessutom träflfas hos oss : 



d) Enhofvade Svinet^ (Sus Ser. monongulus) som 

 har de tvä mellersta klöfvarne, än pä alla fyra, än 

 på framfötterna blott, hopvuxna till en odelad hof Detta 

 slags monstrositet är ärftlig. — Sädana Svin träffas 

 både i Uppland, Skäne och andra Landskap. 



Vistelseort och lefnadssätt : Tama Svinet är såsom 

 husdjur utspridt till de flesta trakter af jorden ^ och 

 derigenom hafva otaliga artfurändringar efter klimat, fö- 

 doämnen m. m. uppkommit. På Skandinavien finnes det 

 talrikast i de sydligare landskapen. I de allra nordli- 

 gaste förekommer det aldrig j dock träffas detta hus- 

 djur vida längre upp på Öarne och i kustbygderne, än 

 i de inre traklerne af landet. På Ön Tränen t. ex. fin- 

 nas Svin. 



Svinet är ett af de trögaste och oskickligaste djur 

 i hela denna klass. Alla dess förmögenheter tyckas 

 hufvudsakligen inskränka sig till begäret efter föda och 

 begäret att fortplanta sig 5 då dessa äro tillfredsställda 

 eller slumra, ligger det merendels helt bekymmerslöst. 

 Likväl är det älVen ilsket, och, då det blir retadt, 



