476 hästslXgtet. 



na och begge finnas afbildade på gamla Egyptiska vägg- 

 målningar. I länder belägna lika sydligt som dess egent- 

 liga fädernesland är tama åsnan större , vackrare och 

 raskare, än i de nordliga, der hon af kOld och dålig 

 medfart är förkrymplad och usel. I Persien nyttjas 

 hon till ridhäst och begagnas hellre än hästen till re- 

 sor, emedan hon anses vara uthålligare och mindre 

 ömtålig. I Syrien skall finnas en h\it race, hvars be- 

 gagnande fordom var, förbehållet Juda-Konungarna, och 

 som nu företrädesvis begagnas af preslerna. I vårt 

 kalla klimat trifves Åsnan icke rätt välj endast i Rikets 

 sydliga och mellersta landskap träffas hon der och hvar 

 vid Herresätena, och begagnas merendels att draga 

 ved- och vatten-kärror. Åsnan är långt Ömtåligare för 

 kölden än Hästen, men hon håller tillgodo med uselt 

 hö och taggiga växter, som ratas af Hästen och horn- 

 boskapen. Till dryck fordrar hon rent och kallt vat- 

 ten. Asnemjölk anses vara särdeles välgörande i tä- 

 rande sjukdomar. Deraf blir äfven den bekanta Par- 

 messan-osten tillredd. — Åsnans brunsttid infaller om 

 våren. Efter 'I I månader föder hon 1 eller 2 föl. 



Af denna art finnas bastarder: 



I ) Mulåsna (Equ. Asin. Mulus Lin. — Bell p. a. st. 

 sid. 389) fallen af åsnehingst med sto. Denna kommer i 

 storlek och färg närmast^ modren, men öronen, länden 

 och svansen likna mer Åsnans. 



Denna bastard har länge varit känd och begagnad. 

 I Palestina fans han redan i Judarnes tid derstädes, och 

 omnämnes på flera ställen i Bibeln. — Mulåsnan har 

 Åsnans uthållighet," tålamod och säkra gång, och är 

 vanligen starkare än en häst af samma storlek. I Spa- 

 nien, Portugal, Södra Amerika och andra bergiga län- 

 der med mildt klimat, nyttjas Mulåsnan till riddjur och 

 att transportera tunga bördor ^ i södra Frankxike spän- 

 nes hon för plogen, I Sverige förekommer hon ännu 

 mer sällan än Åsnan. 



