BÄFVER. 419 



slula att de äfven i norden af Skandinavien^ likasom 

 redan längesedan i dess södra trakter och i Skottland 

 m. fl. st. snart skola utrotas^ om ej en gräns i tid 

 sättes för deras Ödeläggande *). Bäfverjagten gifver 

 ganska betydlig vinst^ och i norra landskapen^ t. ex. i 

 Jemtland^ skall man numera veta att värdera fångsten 

 af en Bäfver högre än af den största Björn. I en full- 

 växt Bäfver, som fångas under tilllagande måne , finnas 

 ända till 30 — 34 lod bäfvergäll , och hvarje lod beta- 

 las med minst 2 R:dr R:gd. Skinnet af en stor Bäf- 

 ver betalas med 30 R:dr samma mynt och köttet ätes 

 af Bäfverskytten. Således går skinn och gäll af en stor 

 Bäfver till ett värde af 60 R:dr B:co och deröfver^ och 

 enligt säker kalkyl kan man i medeltal uppskatta vär- 

 det af hvarje någorlunda för sig kommen Bäfver till 

 minst öO R:dr B:ko. Då nu en bonde i Lappland el- 

 ler norra Norrland kan i en enda bäfverkoloni döda 

 '10 — 11 st., och derigenom komnia ät en summa af 

 7 — 800 R:dr R:gd^ som i bäfverbygderna utan tvifvel 

 anses för en ännu större skatt än i mer befolkade trak- 

 ter, så blir karlen i hast kapitalist, och vinsten uppma- 

 nar både honom och andra att med ifver efterspana 

 de dyrbara djuren. Inskränkte man sig att döda en- 

 dast de Bäfrar, som finnas på egna egor och som äro 

 fullväxta, så kunde dervid ingen ting billigtvis an- 

 märkas 5 men ty värr angriper man dem livar de träf- 

 fas och dödar så väl ungarna som de gamla. Man kan 

 öfvertyga sig derom genom de Bäfverskinn, som Jem- 

 tar och andra Norrländningar utbjuda till salu om vin- 

 trarna i Stockholm 5 de flesta äro af så unga djur att 

 de alldeles icke haft något gäll^ och att hela. djuret ej 



*) Sedan detta skrefs har jag blifvit underrättad, att Nor- 

 riges Nye Jagtlov bestämmer en plikt af 20 Specier för den 

 som, under en tid af 10 år från Lagens utfärdande, i Nor- 

 rige dödar en Bäfver. 



27* 



