ELG. 487 



Skelettet: Skallen: Hjernskålen en kort tvärt af- 

 huggen valS; bildar en trubbig vinkel med ansigtsdelen, 

 pannan mellan ögonen mer eller mindre urgröpt. Un- 

 der ögat framtill en stor aflång öppning, begränsad of- 

 van af pannbenet, nedan af Öfverkäksbenet , på sidorna 

 af näsbenet och tårbenet. Tårbenet med en djup grop. 

 kindtänderna: de öfra på insidan, de undra på utsi- 

 dan mer eller mindre kullriga^ de öfra åtminstone lika 

 breda som långa, de undre mer långa än breda. Un- 

 derkäkens pars dentaria jembredj vinkeln hafcirkelfor- 

 mig5 starkt utstående. — Benen långa och spensliga j 

 en bred fåra långs baksidan af metacarpus och metatarsus. 



Alla arter af hjortslägtet lefva uteslutande i stora 

 och vilda skogar, med undantag af Renen, som tidtals 

 vistas på höga, nakna och till en del snötäckta fjäll. 

 De äro ytterst skygga och laga flykten så snart de 

 märka någon fara. Deras lopp är mera lätt och snabbt 

 än andra inhemska Idislares. Deras föda består i gräs, 

 örter, löf och bark. Honan föder en gång om året en 

 eller två ungar. 



1:o Med släta eller rafflade, mer eller mindre tillplat- 

 tade horn. 



Elg- [Cervus Alces Lin.) 

 Artm. Nosen bred sluttande härbevuxen med en liten 

 bar fläck mellan näsborrarnas framträdd ; en styf 

 hårtofs på insidan af hasen; under strupen en 

 länghärig köttlapp. Öronen mycket längre än svansen. 

 Hornen skäfvel-lika, mer breda än långa, sitta pä 

 korta trinda, ät sidorna riglade stjelkar och äro i yt- 

 tre kanten fingerlikf delade. 



Synonymi: Cervus Alces Lin. Faun. p. 13. n. 39. — Retz. 

 Faun. p. 41. n. 43. — Gmel. Syst. L 1. p. 175. 2. — 

 Elan BuFF. Suppl. VIL p. 318. t. 80 (Hannen). — Elk. 

 Pen. Hist. Quadr. 1. p. 93. t. 9. — Elenn-Hirsch. Schreb. 

 Säugth. V. p. 968. tab. 246. A. B. G. D. — Elen Keys. 

 et Bus. 1. p. 27. — Elg-Hjort Svensk. Zool. 1 Haft, 



