498 HJOIITSLÄGTET. 



509. — Elg-led är ett slags giller som man brukat 

 och kanske ännu brukar i Herjedalen *). 



Nytta och skada: Köttet liknar i smaken hjortkött, 

 och det som fås af yngre djur är isynnerhet läckert. 

 Det stekes färskt, eller också saltas det, torkas och rö- 

 kas. Huden beredes till läder, remtyg, skosulor m. m. 

 Afven till sämskmakare-arbete , handskar, benkläder o. 

 d. Af Jwrneu kan tillredas gelé, likasom af andra hjort- 

 horn. Afven göras deraf knifskaft o. d. 



Elgen kan tämjas och blifva husdjur. Man har på 

 flera ställen med framgång försökt att uppföda Elg- 

 kalfvar och att få dem tama. — Vetenskaps-Akade- 

 mien i Stockholm har år 'I77U utsatt en belöning af 

 30 R:dr för tamda Elgkalfvar. Se Svensk. ZooJ. I. p. 

 9. — Om den skada Elgen stundom gör, kan läsas en 

 artikel i Allm. Journ. för d. 17 Jan. iS22 af Dr. Sam. 



On.MAiS. ' 



*) Detta är ett slags sjoliBkott, som bestar i ett längt 

 träfl, hvilket man böjer ät sidan som en l)äge, i vågrät läge, 

 ett par alnar från marken, sedan man ftistgjonlt dess tjocka- 

 re ända mellan ett par trädstammar e. d. För att hålla bå- 

 gen spänd, lägger man dess lösa ända i ett hak, på en der- 

 till inrättad ställning. I den uppspända ändan fäster man ett 

 hvasst spjut. I baket mellan bågen och ställningen sätter 

 man en pinne, i hvars öfra ända man fästat en ståltråd eller 

 mcssingstråd, som man utspänner öfver den väg, der gillret är 

 anlagdt, och der Elgen förmodas framgå. Denna träd, och 

 följaktligen spjutet, bör sitta så högt från marken som dju- 

 rets bringa. Dä Elgen framgår och stöter med bringan mot 

 tråden, gar pinnen ur haket, bågen slår ut och spjutet stör- 

 tas in Ijakom Elgens bog. 



Om tlcra sätt att jaga eller fånga Elgen kan man läsa: 

 Bercii om Jemllanils Djurfdnge. " — Hltpiiers Resa genom 

 stora Kopparbergs Höfdingdöme, p. 167. En temligen utförlig 

 Afhandling om Elgen, af Ur von Wancenheim finnes i neue 

 Schrift. d. Natur f. Fr. zu Berlin. I. B., af hvilken både | 

 SciiKKBER och Författaren till det anförda Häftet af Scens/i 

 Zoologi hämtat mycket, och hvaraf äfven jag begagnat en del. 



